Провадження: № 1-кп/484/150/26
Справа: № 484/5956/25 
Кримінальне провадження:№ 12025153110000201

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ Кіровоградської області, українця, освіта середня-спеціальна, інвалідності не має, громадянина України, розлученого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , проходив військову службу на посадi розвiдника-навiдника 9 розвiдувальної групи спецiального призначення 11 роти спецiального призначення 4 загону спецiального призначення вiйськової частини НОМЕР_1 , вiйськове звання "солдат", раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи вiйськовослужбовцем по мобiлiзацiї та проходячи вiйськову службу на посадi розвiдника-навiдника 9 розвiдувальної групи спецiального призначення 11 роти спецiального призначення 4 загону спецiального призначення вiйськової частини НОМЕР_1 , вiйськове звання "солдат", 17.09.2025 близько 00 год. 01 хв., бiльш точного часу в ходi досудового розслiдування не встановлено, рухаючись транспортним засобом автомобiлем марки Mazda, модель - 323F, реєстрацiйний номер - НОМЕР_2 поблизу АЗС по вул. Героїв УПА, 10 в м. Первомайськ Миколаївської області, пiд час зупинки автомобіля працiвниками відділення реагування патрульної полiцiї Первомайського районного вiддiлу полiцiї ГУНП в Миколаївськiй областi, виконуючи законну вимогy працiвникiв полiцiї щодо надання документiв що надають дозвiл останньому на керування транспортнiм засобом, дiючи в особистих iнтересах, дiючи умисно, достовiрно знаючи, що посвiдчення водiя є пiдробленим, усвiдомлюючи свої протиправнi дiї, вважаючи, що правоохоронцi не запiдозрять його у використаннi пiдробленого документу для посвiдчення cвоєї особи та спецiального статусу у частиннi пiдтвердження права на керування транспортними засобами, пред`явив та надав для перевiрки спiвробiтникам полiцiї (за їх законною вимогою) завiдомо пiдроблений офiцiйний документ, а саме посвiдчення водiя cepiї KBI, номер - НОМЕР_3 , видане 19 березня 2021 року ТСЦ № 0744 на iм`я ОСОБА_4 , яке незаконно придбав через невстановлену особу за допомогою мережi Інтернет .
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримiнальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме - використання завiдомо пiдробленого документа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, пояснив, що придбав через мережу Інтернет посвідчення водія підробленого зразку cepiї KBI, номер - НОМЕР_3 у 2021 році та користувався ним поки не був зупинений 17.09.2025 працівниками поліції. У скоєному щиро кається.
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і повне дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення надано такі докази: рапорт інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області від 17.09.2025; висновок експерта №СЕ-19/115-25/15562-ДД від 29.09.2025 відповідно до якого, бланк посвідчення KBI, номер - НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не відповідає аналогічним бланкам, що перебувають в офіційному обігу на території України; відповідь від Територіального сервісного центру МВС № 4842 від 26.09.2025 відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував; постанову від 27.09.2025 про визнання речовим доказом у кримінальному провадження № 12025153110000201 оптичного диску відеозапису з боді-камер співробітників поліції.
Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.
Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є проступком, обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо; на обліку у лікаря-психіатра, лікаря - нарколога не перебуває; за даними ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2025 ОСОБА_4 призваний до в/ч НОМЕР_4 з 27.03.2023; згідно відповіді від 29.09.2025 командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 з 30.04.2023 рахується у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд, дійшов висновку що покарання ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у виді обмеження волі.
Разом з тим, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, негативне ставлення до своїх дій, суд вважає можливим застосувати ст.75 КК України, оскільки приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.
Долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того, з ОСОБА_4 , на користь держави, слід стягнути витрати по справі, в сумі 2674 грн. 20 коп., які складаються із затрат на проведення судово-технічної експертизи.
Керуючись ст.ст.368,373,374,392-396 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому покарання у виді обмедення волі строком на два роки.
Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 згідно ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави, витрати по справі, в сумі 2674 грн. 20 коп., які складаються із затрат на проведення експертизи. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.09.2025 (справа № 484/5197/25) на посвідчення водія KBI, номер - НОМЕР_3 військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши вказаний речовий доказ для належного зберігання в матеріалах кримінального провадження.
На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. 
Суддя: