ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2025 р. 	Справа № 480/10691/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 (суддя: С.М. Гелета, м. Суми)  по справі № 480/10691/24
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління ДПС у Сумській області                        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУДПС у Сумській області), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Сумській області щодо відмови у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 по 22.07.2024;
- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 по 22.07.2024 та оплатити перші п`ять днів тимчасової непрацездатності згідно з листком непрацездатності № 13016023- 2024341067-2 за рахунок коштів роботодавця ГУ ДПС у Сумській області у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;
- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області нарахувати суму матеріального забезпечення згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 23.07.2024, оформити заяву-розрахунок, передати її до Пенсійного фонду України у відповідності до пунктів 2, 5, 6, 7 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 12;
- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області здійснити виплату матеріального забезпечення після надходження коштів, зазначених у заяві-розрахунку, від Пенсійного фонду України у відповідності до пунктів 8, 9 Порядку № 12.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що позивач працював у ГУ ДПС у Сумській області на посаді начальника управління інформаційних технологій. Згідно з наказом ГУ ДПС у Сумській області № 6-дс від 18.03.2024, відповідачем прийнято рішення про звільнення з займаної посади. З 18.07.2024 по 23.07.2024 позивач проходив лікування у стаціонарі Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня № 5» Сумської міської ради. Позивачу оформлено листок непрацездатності № 13016023-2024341067-2, але відповідач відмовився його оплатити. Листок непрацездатності, сформований на підставі медичного висновку, дата початку періоду дії якого відповідає або передує даті припинення трудових відносин (припинення підприємницької або іншої діяльності особи), продовжується до фактичного закінчення випадку тимчасової непрацездатності, без урахування факту зміни статусу застрахованої особи в РЗО. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання згідно з листком непрацездатності № 13016023-2024341067-2 має бути виплаченою за весь період до відновлення працездатності незалежно від звільнення. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.08.2024 № 1800-0906-8/37188 надано ГУ ДПС у Сумській області довідку про перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності від 23.08.2024 № 1800-0906/12/17, згідно з якою підсумковою оцінкою перевірки листка непрацездатності № 13016023-2024341067-2 є «обґрунтовано». Тому, допомога по тимчасовій непрацездатності за період з 18.07.2024 по 23.07.2024  є невиплаченою, що порушує право на соціальний захист.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно із листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 до 23.07.2024.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області (м. Суми, вул. Іллінська,13, і.к. 43995469) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) допомогу по тимчасовій непрацездатності згідно із листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 до 23.07.2024 включно, із врахуванням висновків суду по даній справі.
У задоволенні інших вимог - відмовлено.  
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 у справі №480/1691/24 та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що наказом Головного управління ДПС у Сумській області від 18.07.2024 № 113-о ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління інформаційних технологій відповідно до ч.2 ст.87 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», у зв`язку з нез`явленням на службу протягом 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.
Підставою для винесення вищевказаного наказу є листки непрацездатності, сформовані в електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України. Станом на 18.07.2024 ОСОБА_1 не перебував на лікарняному.
17.07.2024 ГУ ДПС у Сумській області (вх.№16979) отримано лист від ОСОБА_1 , в якому було зазначено, що дата даного листа є останнім днем перебування на лікарняному, також зазначено що 18.07.2024 не планує перебувати на лікарняному.
Враховуючи вищенаведений лист ГУ ДПС у Сумській області було здійснено аналіз інформації, що знаходиться в Електронному кабінеті страхувальника, стосовно наявності е-лікарняного у ОСОБА_1 станом на 18.07.2024 (на дату звільнення).
Так, 18.07.2024 в Електронному кабінеті страхувальника була відсутня інформація про відкритий лікарняний ОСОБА_1 . Надалі, 19.07.2024 в Електронному кабінеті страхувальника о 13:09 год. зафіксовано, що ОСОБА_1 відкрито лікарняний з 18.07.2024.  Враховуючи вищенаведене, станом на 18.07.2024 в ГУ ДПС у Сумській області була відсутня інформація про відкритий лікарняний ОСОБА_1 .
Враховуючи зазначене, станом на 18.07.2024 трудові правовідносини між позивачем та ГУ ДПС у Сумській області припинилися, правові підстави для виплати лікарняного після вказаної дати відсутні.
Звертає увагу суду, що представником ГУ ДПС у Сумській області надано інформацію з Електронного кабінету страхувальника за 18.07.2024 та за 19.07.2024, що свідчить про те, що 24.07.2024 о 08:08:03 год. у ГУ ДПС у Сумській області була наявна інформація про листок непрацездатності № 13016023-2024341067-2, у якому зазначені дата відкриття 18.07.2024 та дата закриття 23.07.2024, що відповідає періоду тимчасової втрати працездатності з 18.07.2024 по 23.07.2024.
Тобто, відповідачем визнається, що у Головного управління ДПС у Сумській області станом на 18.07.2024 відсутня була інформація про перебування ОСОБА_1 на лікарняному. Суд першої інстанції, досліджуючи дане питання, чомусь враховував дату відкриття лікарняного та не врахував, що у роботодавця на дату звільнення працівника в Електронному кабінеті страхувальника відсутня була інформація про тимчасову непрацездатність позивача. Інформація про відкритий лікарняний з`явилась в Електронному реєстрі листків непрацездатності лише 19.07.2024 вже після звільнення позивача з посади.
Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку письмового (спрощеного позивного) провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом Головного управління ДПС у Сумській області від 18.07.2024 № 113-о ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління інформаційних технологій відповідно до ч.2 ст.87 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу», у зв`язку з нез`явленням на службу протягом як150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.
Підставою для винесення наказу зазначено наявність листків непрацездатності позивача, сформовані в електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України.  
17.07.2024 ГУ ДПС у Сумській області отримано лист від ОСОБА_1 , в якому зазначено, що дата даного листа є останнім днем перебування на лікарняному, також зазначено, що 18.07.2024 позивач не планує перебувати на лікарняному, просить надати з 18.07.2024 частину щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю шість календарних днів з виплатою грошової допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.
Як зазначає відповідач, 18.07.2024 в Електронному кабінеті страхувальника була відсутня інформація про відкритий лікарняний ОСОБА_1 , а тому  станом на 18.07.2024 трудові правовідносини між позивачем та ГУ ДПС у Сумській області припинилися, правові підстави для виплати лікарняного після вказаної дати відсутні.
Позивач не погоджується з неоплатою листа непрацездатності, сформованого з 18.07.2024, відкритого в день прийняття наказу про звільнення з посади, у зв`язку з чим звернувся до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджується, що відносно позивача наявні обставини та підстави, передбачені ст. 16 Закону №1105, для відмови в наданні допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, такі докази відповідачем не надано. А тому, ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій ГУ ДПС у Сумській області щодо відмови у призначенні та виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 до 23.07.2024 та зобов`язання ГУ ДПС у Сумській області призначити та виплатити допомогу ОСОБА_1 по тимчасовій непрацездатності згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 до 23.07.2024 включно.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 2 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, законодавство України складається з цих Основ та прийнятих відповідно до них законів, інших нормативно правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Визначення правових, фінансових та організаційних засад загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначено Законом № 1105-XIV.
Відповідно до  ст. 1 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є тимчасова втрата працездатності.
За приписами статті 4 Закону № 1105-XIV, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону № 1105-XIV, за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види страхових виплат, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною.
В силу пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 15 Закону № 1105-XIV, допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу), у разі настання одного з таких страхових випадків: тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасова непрацездатність на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві
Відповідно до статті 22 Закону № 1105-XIV, страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).
Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності. Так, у пунктах 1.1 та 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року N 455, зазначено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених Інструкцією.
Електронний реєстр листків непрацездатності - система накопичення, зберігання та використання інформації про видані, продовжені та обліковані листки непрацездатності, що створюється як складова частина реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Медичний висновок про тимчасову непрацездатність - електронний документ, що формується на підставі медичних записів в електронній системі охорони здоров`я та містить висновок лікаря за результатами медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності, що засвідчує тимчасову непрацездатність та є підставою для створення листка непрацездатності;
Листок непрацездатності - сформований програмними засобами електронного реєстру листків непрацездатності на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером цього реєстру електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи, призначення страхових виплат відповідно до законодавства про соціальне страхування.
Умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати визначені ст. 15 Закону №1105. 
Допомога по тимчасовій непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої статті 15 Закону № 1105-XIV, виплачується уповноваженим органом управління застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі настання тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, під час перебування у щорічній (основній чи додатковій) відпустці допомога надається у порядку та розмірах, встановлених цим Законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2024 є останнім днем роботи, а тому 18.07.2024 не було припинено дію трудового договору з позивачем. Саме в останній робочий день позивач захворів, у зв`язку з чим з 18.07.2024 було сформовано листок непрацездатності.
Відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі №480/6494/24, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника управління інформаційних технологій Головного управління ДПС у Сумській області з 19 липня 2024 року. 
Ухвалою Верховного Суду України від 25.06.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі №480/6494/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та часткове скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 8 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, позивач на час розгляду справи по суті знаходиться у трудових відносинах із відповідачем, з 19.07.2024 поновлений на посаді, має право на оплату листа непрацездатності № 13016023-2024341067-2 за весь період з першого дня настання страхового випадку 18.07.2024 до відновлення працездатності, а саме до 23.07.2024 включно, як передбачено ст.15 Закону №1105.
Підстави для відмови в наданні допомоги у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю,  передбаченні ст. 16 Закону №1105, за наявності яких допомога по тимчасовій непрацездатності не надається, а саме:
1) у разі одержання застрахованою особою травми або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;
2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;
3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;
4) за час примусового лікування, призначеного за судовим рішенням;
5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних із таким сп`янінням;
6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням;
7) за період тимчасової непрацездатності, зазначений у листку непрацездатності, визнаному необґрунтованим.
Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений лікарем, не виконують інструкцій, рекомендацій фахівців з реабілітації, необхідних для надання реабілітаційної допомоги відповідно до індивідуального реабілітаційного плану, погодженому цією особою, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі лікарсько-консультативною комісією (далі - ЛКК) aбo для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, втрачають право на таку допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.
Колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 16 Закону №1105, за наявності яких допомога по тимчасовій непрацездатності не надається, а відповідачем такі докази не надано.
Щодо посилань апелянта на те, що 18.07.2024 в Електронному кабінеті страхувальника була відсутня інформація про відкритий лікарняний ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що 19.07.2024 в Електронному кабінеті страхувальника о 13:09 год.  зафіксовано, що ОСОБА_1 відкрито лікарняний з 18.07.2024, дана інформація у відповідача була наявна, а тому відповідач зобов`язаний був вчинити дії щодо здійснення відповідних виплат позивачу, в т.ч. і за 18.07.2024, який був останнім робочим днем згідно з виданим відповідачем наказом про звільнення позивача з посади, але в який позивач перебував на лікарняному.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Закону № 1105-XIV, перевірка листків непрацездатності проводиться особами, уповноваженими правлінням Пенсійного фонду України на проведення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності.
Порядок здійснення особами, уповноваженими на проведення перевірок обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідачем було ініційовано відповідну перевірку видачі позивачу листа непрацездатності, направлено запит до ГУ ПФУ в Сумській області і було відомо, що ГУ ПФУ в Сумській області підтвердив обґрунтованість видачі позивачу листа непрацездатності з 18.07.2024 до 23.07.2024.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що 17.07.2024 ГУ ДПС у Сумській області отримано лист від ОСОБА_1 , в якому було зазначено, що дата даного листа є останнім днем перебування на лікарняному, також зазначено, що 18.07.2024 позивач не планує перебувати на лікарняному, колегія суддів вважає, що такі обставини не є підставою для неоплати позивачу листа непрацездатності, який було оформлено з 18.07.2024, оскільки такі підстави не передбачені діючим законодавством.
Таким чином, із системного аналізу наведених норм слідує, що за умови надання роботодавцю належним чином оформленого листка непрацездатності (повідомлення про сформований в електронному вигляді листа непрацездатності в Реєстрі на підставі інформації про медичний висновок) застрахована особа має право на допомогу по тимчасовій непрацездатності відповідно до Закону №1105.
Отже, колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції, що ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій ГУ ДПС у Сумській області щодо відмови у призначенні та виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 до 23.07.2024 та зобов`язання ГУ ДПС у Сумській області призначити та виплатити допомогу ОСОБА_1 по тимчасовій непрацездатності згідно з листом непрацездатності №13016023-2024341067-2 за період з 18.07.2024 до 23.07.2024 включно.
У підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно зі ст. 316 КАС України, вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі № 480/10691/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова    Я.М. Макаренко