Справа № 487/470/22 
Провадження № 1-кп/487/163/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
секретаря: ОСОБА_2 
за участі прокурора: ОСОБА_3 
обвинуваченого: ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 12021152030001380 від 13.10.2021 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, маючого статус учасника бойових дій, маючого статус інваліда війни, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12.10.2021 біля 14 – 30 год., діючи спільно зі ОСОБА_5 , перебуваючи у другому під`їзді будинку 78-Г по вулиці Погранична у місті Миколаєві, реалізуючи свій спільний раптово-виниклий корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи таємно, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, здійснили злом металевої скоби з дверей складського приміщення, звідки таємно викрали радіатор опалення з 12 секціями вагою 58 кг, вартістю 2500,00 грн., власником якого є ТОВ «УК «Николаевдомсервис», після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, свою вину в скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 12.10.2021 року біля 14 – 30 год., діючи спільно зі ОСОБА_5 вчинили крадіжку радіатор опалення з у другому під`їзді будинку 78-Г по вулиці Погранична у місті Миколаєві, якими розпорядились на власний розсуд. У вчиненому щиро кається та визнає вину.
Представник потерпілої сторони ТОВ «УК «Николаевдомсервис» в судове засідання не з`явилась, до суду надано заяву, в якій просить провадження розглядати за їх відсутності, щодо призначення міри покарання поклалася на розсуд суду, крім того зазначено що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають у зв`язку з відшкодуванням спричиненої шкоди. З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без представника потерпілої сторони. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів, щодо вартості майна та дослідження матеріалів, що характеризують осіб обвинуваченого.
Крім визнання вини ОСОБА_4 вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.
Витягом з ЄРДР № 12021152030001380 від 13.10.2021 за заявою ОСОБА_6 від 13.10.2021 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області про те, 12.10.2021 біля 15 – 00 год. невстановлені особи перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 здійснили крадіжку батареї з підсобного приміщення, з попередньої кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України.
Довідкою ТОВ «УК «Николаевдомсервис» від 29.10.2021 № 22, згідно якого вартість викрадених батарей становить 2500,00 грн. 
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше приміщення.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, має статус учасника бойових дій, має статус інваліда війни, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та відшкодування потерпілій стороні спричиненої матеріальної шкоди.
Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, визначеному санкцією ч.3 ст.185 КК України, та приходить до висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.
Вказане покарання на переконання суду, є справедливими і достатніми для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у ічиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирати.
Речовий доказ по справі, а саме радіатор опалення з 12 секціями вагою 58,0 кг – вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити сторонам. 

Суддя ОСОБА_1