ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р.  м. Київ Справа № 911/2067/25 

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108
Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Костюк А.С., розглянув матеріали справи 
за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком»
01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, код ЄДРПОУ 21560766
до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області
07402, Київська область, місто Бровари, вулиця Шевченка, будинок 21, код ЄДРПОУ 03193790
про стягнення заборгованості
за участі представників сторін:
позивача – Чорноморець Я.А., дані КЕП ЕЦП; 
відповідача – не з`явився;

Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх.№6337/25 від 24.04.2025) Акціонерного товариства «Укртелеком» до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, у зв`язку з чим, заявляється до стягнення 72357,77 грн основного боргу, 940,64 грн інфляційних втрат, 344,94 грн 3% річних, а також про відшкодування судових витрат в розмірі 2422,40 грн.
Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 1 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 гривень.
За позовною заявою Акціонерного товариства «Укртелеком» заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 73643,36 грн, отже, дана справа є малозначною в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Позивачем у позовній заяві також заявлене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також заявлено про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про участь у судовому засіданні в режмі відеоконференції.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.
За результатами розгляду клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду суд дійшов таких висновків.
У зв`язку із відповідністю клопотання вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України та наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2025 прийнято позовну заяву (вх. №6337/25 від 24.06.2025) Акціонерного товариства «Укртелеком» до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2067/25, клопотання Акціонерного товариства «Укртелеком» про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи задоволено, розгляд справи №911/2067/25 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено справу №911/2067/25 до розгляду в судовому засіданні на 12.08.2025 о 15:00, заяву Акціонерного товариства «Укртелеком» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, призначено провести судове засідання у справі №911/2067/25, що призначене на 12.08.2025 о 15:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 9626/25 від 09.07.2025).
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№9885/25 від 15.07.2025).
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№4065/25 від 11.08.2025).
У судове засідання 12.08.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".
З метою забезпечення принципу змагальності сторін господарського судочинства та неможливістю завершення розгляду справи у цьому судовому засіданні, суд дійшов висновку про оголошення перерви у судовому засіданні до 23.09.2025 о 14:00, відповідно до частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України.
У судовому засіданні представником позивача подане усне клопотання про про перегляд його заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У зв`язку із наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відповідністю заяви вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2025 клопотання позивача про перегляд його заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено провести наступне судове засідання 23.09.2025 о 14:00 у справі №911/2067/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, повідомлено учасників справи №911/2067/25, що судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 23.09.2025 о 14:00.
У судове засідання 23.09.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".
З метою забезпечення принципу змагальності сторін господарського судочинства та неможливістю завершення розгляду справи у цьому судовому засіданні, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання у справі №911/2067/25 на 21.10.2025 о 15:00.
У судовому засіданні представником позивача подане усне клопотання про про перегляд його заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У зв`язку із наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відповідністю заяви вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2025 відкладено судове засідання у справі №911/2067/25 на 21.10.2025 о 15:00.
У підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» від Акціонерного товариства “Укртелеком” надійшла заява про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. № 13429/2025 від 30.09.2025).
У підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» від Акціонерного товариства “Укртелеком” надійшла заява про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (вх. №13432/2025 від 30.09.2025).
У судове засідання 21.10.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд
За результатами судового засідання 21.10.2025, суд встановив таке.
Щодо клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. № 13429/2025 від 30.09.2025) суд зазначає таке. 
Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частин 3-6 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Згідно з частинами 8-10 статті 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
За результатом розгляду клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів, суд бере до уваги та визнає поважними обставини, на які посилається Акціонерне товариство «Укртелеком» в обґрунтування неможливості подання доказів у встановлений законом строк - разом з позовною заявою, відтак, наявні підстави для поновлення строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи.
Щодо клопотання позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (вх. №13432/2025 від 30.09.2025) суд зазначає таке.
Відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 26.06.2025 судом постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України як малозначної справи, розгляд якої відбувається виключно в порядку спрощеного позовного провадження, тоді як справи, які за своїми критеріями підпадають під регулювання частини 2 цієї статті можуть бути розглянуті як за правилами спрощеного, так і за правилами загального позовного провадження, у залежності від обставин конкретної справи, з урахуванням позицій сторін, тому й ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2025 не встановлювався судом строк відповідачу на подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - відповідно до частини 2 статті 250 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.
Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 1 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028 грн.
За позовною заявою Акціонерного товариства «Укртелеком» заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 73643,36 грн, отже, дана справа є малозначною в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (вх. №13432/2025 від 30.09.2025).
Щодо клопотання позивача про заміну первісного відповідача у справі № 911/2067/25, яке міститься у клопотанні (вх. №13432/2025 від 30.09.2025), суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.06.2025 відкрито провадження у справі №911/2067/25, клопотання Акціонерного товариства «Укртелеком» про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи задоволено, розгляд справи №911/2067/25 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено справу №911/2067/25 до розгляду в судовому засіданні на 12.08.2025 о 15:00.
У судове засідання 12.08.2025 з`явився представник позивача, отже, 12.08.2025 відбулось перше судове засідання у справі.
У судовому засіданні 12.08.2025 оголошено перерву до 23.09.2025 о 14:00.
У судове засідання 23.09.2025 з`явився представник позивача, отже, 23.09.2025 відбулось вже друге судове засідання у справі.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.09.2025 відкладено судове засідання у справі №911/2067/25 на 21.10.2025 о 15:00.
У підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» від Акціонерного товариства “Укртелеком” надійшла заява про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (вх. №13432/2025 від 30.09.2025) в якому також містилось клопотання позивача про заміну первісного відповідача у справі № 911/2067/25.
Відтак, клопотання позивача про заміну відповідача у справі № 911/2067/25 подане з порушенням процесуального строку, встановленого законом: частиною 2 статті 48 Господарського процесуального кодексу України - до початку першого судового засідання у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, отже, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
При цьому, відсутня поважність причин пропуску відповідного строку, оскільки такий пропуск строку не обумовлений об`єктивними обставинами, які не залежали від позивача, натомість пов`язані із неотриманням позивачем доказів щодо обставин спірних правовідносин до звернення позивача з цим позовом до суду, отже, відсутні підстави для поновлення цього процесуального строку в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України.
З метою забезпечення принципу змагальності сторін господарського судочинства та неможливістю завершення розгляду справи у цьому судовому засіданні, суд дійшов висновку про відкладення судового засідання у справі №911/2067/25 на 13.11.2025 о 10:30.
У судовому засіданні представником позивача подане усне клопотання про про перегляд його заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У зв`язку із наявністю у Господарського суду Київської області технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та відповідністю заяви вимогам статті 197 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2025 клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи від 30.09.2025 задоволено, докази долучено до матеріалів справи; у задоволенні клопотань позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та про заміну відповідача у справі - відмовлено; відкладено судове засідання у справі на 13.11.2025 о 10:30; усне клопотання представника позивача про перегляд заяви про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції задоволено; призначено провести наступне судове засідання у справі №911/2067/25 13.11.2025 о 10: 30 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судове засідання 13.11.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом у підсистемі ЄСІТС “Електронний суд”.
У судовому засіданні 13.11.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження доказів та оцінки їх у сукупності, з урахуванням вимог чинного законодавства суд 
встановив:
Позиція позивача - Акціонерного товариства «Укртелеком».
Акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором електронних комунікацій, предметом діяльності якого є надання електронних комунікаційних послуг в розумінні Закону України «Про електронні комунікації», який набрав чинності з 01.01.2022.
Так, позивачем у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 надавалися телекомунікаційні послуги (послуги зв`язку) на пільгових умовах жителям Березанської міської територіальної громади Броварського району Київської області на суму 72357,77 грн, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003.
На підтвердження факту надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення Березанської міської територіальної громади Броварського району Київської області позивачем щомісяця протягом зазначеного періоду складалися розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, які в подальшому засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами та актами звіряння розрахунків направлялися відповідачу та Управлінню соціальної та ветеранської політики Березанської міської ради, які відповідно до відміток про отримання в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу та інформації з сайту Укрпошти, отримані відповідними адресатами.
Однак, надіслані позивачем акти звіряння відповідачем та уповноваженими особами територіальної громади підписані не були, заперечення щодо суми чи щодо сформованих позивачем списків громадян, яким були надані послуги на пільгових умовах - надано не було, понесені позивачем витрати - не відшкодовано, у зв`язку з чим позивач також нарахував на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних та звернувся з цим позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.
Позиція відповідача - Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області.
Відповідач проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідач вказує, що покладання позивачем обов`язків з відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах мешканцям Березанської міської територіальної громади в період з 01.01.2024 по 31.12.2024, а також інфляційних втрат в сумі 940,65 грн, трьох процентів річних в сумі 344,94 грн на Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області є помилковим, оскільки Управління діє у межах своїх повноважень та відповідно до положення про управління соціальної та ветеранської політики Броварської районної державної адміністрації Київської області в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, яким не передбачено відшкодування витрат за надання послуг зв`язку пільговим категоріям споживачів Броварського району, тобто, не є належним відповідачем, що є самостійною підставою для відмови у позові. 
За результатом розгляду матеріалів справи, дослідження та оцінки усіх поданих у справу доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.
За змістом статей 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, статті 15 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України (чинного на момент спірних правовідносин) можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для позивача, унеможливлює задоволення позову.
Спір у справі, що розглядається, виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з компенсації витрат Акціонерного товариства «Укртелеком» за надані послуги зв`язку жителям Березанської міської територіальної громади Броварського району Київської області на пільгових умовах за період з 01.01.2024 по 31.12.2024.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є оператором електронних комунікацій, який надає електронні комунікаційні (телекомунікаційні) послуги споживачам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.
Метою діяльності позивача як учасника господарських відносин, є досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку від провадження підприємницької діяльності згідно із частиною другою статті 3 Господарського кодексу України (чинного на момент спірних правовідносин).
Отже, у позивача виникло цивільне право на відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у держави (її відповідного органу) як замовника послуг - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 у справі № 906/621/17, від 23.10.2019 у справі № 911/1924/18.
Засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) відповідно до статті 1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.
Статтею 17 Закону № 2017-III унормовано, що основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.
Відповідно до статті 18 Закону № 2017-III Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.
Стаття 19 Закону № 2017-III розділяє соціальні гарантії на обов`язкові та додаткові.
Відповідно частини 3 вказаної норми державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону № 2017-III надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.
Пільги з оплати користування послугами зв`язку та комунікаційними послугами передбачено низкою законодавчих актів України, зокрема, Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» від 22.10.93 № 3551-XII, «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 № 1584-III, «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91 № 796-XII, «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус» від 24.03.2008 № 203/98-ВР, «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.91 № 875-XII, «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.91 № 2011-XII.
Згідно із статтею 119 Конституції України місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують: 1) виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; 2) законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та виконання відповідних обласних і районних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; 6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.
Місцевий бюджет відповідно до статті 63 Бюджетного кодексу України містить надходження і витрати на виконання повноважень органів влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету.
Згідно із статтею 78 Бюджетного кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад забезпечують виконання відповідних місцевих бюджетів. Місцеві фінансові органи здійснюють загальну організацію та управління виконанням відповідного місцевого бюджету, координують діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету.
Відповідно до частини 2 статті 85 Бюджетного кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад зобов`язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 89-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України. Забороняється планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на утримання бюджетних установ одночасно з різних бюджетів, крім випадків, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності простроченої кредиторської заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків на останню звітну дату, що передує плануванню видатків, або за рішенням Кабінету Міністрів України. Такі видатки здійснюються шляхом надання міжбюджетного трансферту з відповідного місцевого бюджету.
За приписами статті 14 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження місцевого самоврядування, делеговані їм відповідними радами. Кабінет Міністрів України в межах, визначених законами України, може передавати місцевим державним адміністраціям окремі повноваження органів виконавчої влади вищого рівня. Передача місцевим державним адміністраціям повноважень інших органів супроводжується передачею їм відповідних фінансових, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень.
Отже, передача місцевим державним адміністраціям повноважень інших органів має супроводжуватися передачею їм відповідних фінансових ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень.
Відповідно до пунктів "є" пункту 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини 2 статті 67-1 цього Кодексу) належать видатки на інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Наразі такий перелік не затверджений, що не змінює фактичного існування програм в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, які забезпечують виконання загальнодержавних функцій, та не звільняє державу від здійснення видатків для забезпечення реалізації таких програм.
Суд звертає увагу на таке: спірні у справі пільги встановлені законом, одночасно, у матеріалах справи відсутні докази передачі Управлінню соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області відповідних фінансових ресурсів, необхідних для здійснення протягом спірного періоду повноважень щодо відшкодування витрат на послуги зв`язку пільговим категоріям громадян.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд зазначає, що покладання обов`язків з відшкодування спірних витрат на послуги зв`язку пільговим категоріям громадян на Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області є помилковим, оскільки боржником у цих правовідносинах є держава, яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи виключно з передачею повноважень одночасно з передачею їм відповідних фінансових ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень, що визначено, зокрема, вищезазначеною нормою статті 14 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».
Отже, передача місцевим державним адміністраціям повноважень інших органів має супроводжуватися передачею їм відповідних фінансових ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень.
Суд зазначає, що належним представником держави у спірних правовідносинах є той суб`єкт, який визначений законом про державний бюджет головним розпорядником бюджетних коштів, прийнятим законодавцем у році, що відповідає спірному періоду, за який понесені позивачем витрати за надання послуг зв`язку пільговим категоріям громадян, що підлягають компенсації.
Якщо держава не визначила законом такого головного розпорядника видатків, у такому випадку саме Кабінет Міністрів України слід вважати органом, в особі якого держава виступає відповідачем, адже відповідно до пункту 6 статті 116 Конституції України саме Кабінет Міністрів України розробляє проєкт закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.
Такі висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах викладені у постанові від 07.08.2023 у справі № 922/1418/22.
Пільги, введені Законами України, мають компенсуватися з державного бюджету з огляду на їх введення органом державної влади, і саме держава як замовник послуг, є боржником у цих правовідносинах. Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 904/138/21, від 01.02.2022 у справі № 904/141/20, від 27.07.2022 у справі № 904/7875/21, від 09.06.2023 у справі № 916/3938/21.
З урахуванням викладеного, оцінки доводів і доказів обох сторін та встановлених обставин справи, позивачем не доведено, що головним розпорядником коштів державного бюджету на компенсацію послуг зв`язку пільговим категоріям громадян Законом України "Про державний бюджет України на 2024 рік" визначений відповідач, а тому Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області не може бути боржником за таким зобов`язанням.
Суд звертає увагу, що визначення відповідача, предмета і підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц).
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області не є належним відповідачем.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами пункту 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідним, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно з частинами 1-2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № 915/646/18.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява №4909/04), відповідно до пункт 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, пункт 29).
Інші доводи та докази оцінені судом у сукупності з вищевикладеними та не наводяться у рішенні суду, позаяк не спростовують вказаних у рішенні висновків суду та не покладені судом в його основу.
Зважаючи на вищевикладені висновки суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. 
За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача залишаються за позивачем.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. У задоволенні позову (вх.№6337/25 від 24.04.2025) Акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, код ЄДРПОУ 21560766) до Управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області (07402, Київська область, місто Бровари, вулиця Шевченка, будинок 21, код ЄДРПОУ 03193790) про стягнення заборгованості – відмовити повністю. 
2. Судові витрати позивача залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 09.02.2026. 

Суддя С.О. Саванчук