ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2026 р. справа № 300/9059/24
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Військова частина НОМЕР_1 , НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування (далі – відповідачі) в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування щодо встановлення для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 місяця підвищення (базового місяця) - листопад 2016 року та виплати індексації грошового забезпечення з 05 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно у заниженому розмірі;
- зобов`язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, з встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 25 вересня 2019 року включно;
- стягнути з 77 комендатури охорони та обслуговування на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 25 вересня 2019 року включно з розрахунку 3421,49 грн. на місяць в сумі 64346,08 грн.;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразових видів грошового забезпечення, а саме; грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування при їх обчисленні індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 одноразові види грошового забезпечення, а саме: грошову допомогу для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, розрахованої у відповідності до вимог пункту 1-1 та вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування, у відповідності до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ПІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченою грошового забезпечення (одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації) за весь час затримки виплати, а саме за період з 05 листопада 2016 року по дату фактичної виплати заборгованості з грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами протиправно не нарахована та не виплачена під час проходження військової служби індексація грошового забезпечення військовослужбовця, зокрема за період з 05.11.2016 по 28.02.2018 із встановленням базового місяця - січень 2008 року, а за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 із врахуванням вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078, з розрахунку 3421,49 грн. на місяць в сумі 64346,08 грн. Вказав, що індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та є однією з основних державних гарантій оплати їх праці, а її виплата здійснюється військовою частиною за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звернув увагу, що останнє підвищення окладу за посадою відбулося у січні 2008 року, тому січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати за спірний період. Крім цього вказав, що абзацом 4 пункту 5 Порядку КМУ №1078 встановлено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Однак, відповідачами вищевказані індексації грошового забезпечення позивачу не виплачені. Крім цього, відповідачами протиправно не врахована індексація грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні. Вказав, що індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та є однією з основних державних гарантій оплати їх праці, а тому повинна враховуватися для обчислення вищевказаних виплат. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, оскільки порушують його право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі. У зв`язку з наведеним, слід зобов?язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв?язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення (одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації) за період з 05.11.2016 по день фактичної виплати грошового забезпечення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.45-47).
Відповідач військова частина НОМЕР_1 скористався правом подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. Виходячи зі змісту пункту 4 Порядку КМУ №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. Звернув увагу, що 09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. Вказав, що у березні 2018 року посадовий оклад позивача складав 8180 грн, та не змінювався до моменту виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Чергові зміни посадових окладів та підвищення грошового забезпечення військовослужбовців відбулися у 2023 році, а на момент 2023 року позивач вже не був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , тому підстави для здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 відповідно до пункту 5 Порядку КМУ №1078 - відсутні. Зазначив, що звернення щодо розрахунку при виключенні зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення повного розрахунку від позивача не надходили. Звернув увагу, що з 01 серпня 2020 року фінансове господарство та всі документи щодо фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за попередні періоди передані до НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування, тому нарахування та виплату грошового забезпечення та інших видів виплат, починаючи з 01 серпня 2020 року проводить 77 комендатура охорони та обслуговування, а не військова частина НОМЕР_1 , у якій проходив військову службу позивач. Просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідач 77 комендатура охорони та обслуговування скористався правом подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 6epезня 2021 року у справі №320/14051/20 вже зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.10.2016 по 28.02.2018. Відповідно до довідок № 170, № 170/1, 170/2 від 18.10.2024 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 232 від 23 вересня 2019 року, з позивачем були проведені всі належні розрахунки, в тому числі і одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошова допомога для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразова грошова допомога при звільненні, у встановлених розмірах та відповідно до Порядку № 260. Звернув увагу, що відповідні суми грошового забезпечення не нараховувались та не виплачувались, тому вимога позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченою грошового забезпечення (одноразових додаткових видів грошового забезпечення та індексації) за весь час затримки виплати, є передчасною. Просив суд в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 у період з 18.10.2016 по 25.09.2019 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 23.08.2019 №422, позивач був звільнений з військової служби у запас з посади за підпунктом «б» п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.26).
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.09.2019 №232 ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.27).
Суд зазначає, що вказані обставини, встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 по справі №320/14051/20, яке набрало законної сили 04.08.2021, тому у відповідності до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню в цій адміністративній справі не підлягають.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 по справі №320/14051/20, яке набрало законної сили 04.08.2021, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.10.2016 по 28.02.2018.
77 комендатура охорони та обслуговування 24.06.2024 проведено позивачу виплату згідно з вказаним судовим рішенням по справі №320/14051/20 у сумі 1485,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням №378 від 23.06.2021 (а.с.82).
Позивач 11.09.2024 звернувся до 77 комендатури охорони та обслуговування із заявою, в якій просив надати інформацію про те, чи була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з дати зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 по 28.02.2018 включно; який місяць було застосовано для обчислення індексу споживчих цін при розрахунку індексації грошового забезпечення за вказаний період; чи була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку № 1078 в період з 01.03.2018 по 23.09.2019; з якого розміру грошового забезпечення було проведено розрахунок наступних одноразових видів грошового забезпечення, виплачених мені в період 2016-2019 роки: одноразової грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення; інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення. (а.с.36-37).
На вказану заяву відповідач листом від 18.10.2024 №170 повідомив, що відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року по справі №320/14051/20 позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 05.11.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - листопад 2016 року, а за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 проведена виплата індексації грошового забезпечення. Крім цього, за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу нараховано та виплачено наступні одноразові додаткові види грошового забезпечення: одноразова грошова допомога при звільненні в 2019 році в сумі 55997,00 гривень; грошова допомога на оздоровлення: за 2017 рік в сумі 9779,60 гривень; за 2018 рік в сумі 18802,00 гривні; за 2019 рік в сумі 27998,50 гривень; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань: за 2017 рік в сумі 9388,42 гривень, за 2018 рік в сумі 18802,00 гривень, за 2019 рік в сумі 27998,50 гривень (а.с.38-39).
Згідно з довідкою від 18.10.2024 №170/2, ОСОБА_1 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за листопад 2018 року 57,07 грн., за грудень 2018 року -59,55 грн., з січня 2019 року по квітень 2019 року – 121,02 грн. на місяць, з травня 2019 року по червень 2019 року – 186,34 грн. на місяць, з липня 2019 року по серпень 2019 року – 194,68 грн. на місяць, за вересень 2019 року – 162,23 грн. (а.с.42).
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо ненарахування та невиплати за спірний період індексації грошового забезпечення та інших виплат у належному розмірі, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. 
За приписами частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону №2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (надалі Закон №1282-XII).
Згідно зі статтею 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
В ч.1 ст.4 Закону №1282-XII в редакції, що була чинною до 01 січня 2016 року, зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
На підставі п. 21 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VII, який набрав чинності 01 січня 2016 року в частині першій статті 4 Закону №1282-XII цифри « 101» замінено цифрами « 103».
Таким чином, до 01 січня 2016 року індексація грошових доходів населення проводилася в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, який був встановлений в розмірі 101%, а з 01 січня 2016 року - 103%.
Крім цього, статтею 4 Закону №1282-XII встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (стаття 6 Закону №1282-XII).
Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі Порядок КМУ №1078). Цей Порядок поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку КМУ №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції від 15.12.2015).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 і від 9 грудня 2015 року №1013» від 11.02.2016 №77.
Згідно з пунктом 1 Постанови КМУ № 77 в абзаці другому пункту 1-1 Порядку КМУ №1078, цифри « 101» замінено цифрами « 103».
Як передбачено в п.2 Постанови КМУ №77, вказані зміни застосовуються з 01 січня 2016 року.
Пунктом 1-1 Порядку КМУ №1078 також передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби (пункт 2 Порядку КМУ №1078).
Пунктом 4 Порядку КМУ №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Відповідно до пункту 5 Порядку КМУ №1078 (в редакції до 15.12.2015) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.
У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку.
Підпунктом 2 пункту 6 Порядку КМУ №1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Згідно з абз.3 п.10-1 Порядку КМУ №1078 в редакції до 15.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.
Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (п.10-2 Порядку КМУ №1078 в редакції до 15.12.2015).
Кабінетом Міністрів України 09.12.2015 прийнято постанову «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013, яка набрала чинності 15 грудня 2015 року (надалі Постанова КМУ №1013).
Відповідно до пп.2 п.3 Постанови КМУ №1013 пункт 5 Порядку КМУ №1078 викладено в такій редакції: «у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4».
Крім цього, згідно з пп.5 п.3 Постанови КМУ №1013 пункт 10-2 Порядку КМУ №1078 викладено в такій редакції: «для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник».
В п.6 Постанови КМУ №1013 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку КМУ №1078 підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист.
Така правова позиція застосована у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 по справі №638/9697/17, від 30.09.2019 по справі №750/9785/16-а, від 20.11.2019 по справі №522/11257/16-а.
Щодо визначення базового місяця для обчислення індексації за період з 05.11.2016 по 28.02.2018, суд зазначає наступне.
Згідно з абз. 3 п. 10-1 Порядку №1078 у редакції постанови КМУ «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №526 від 13.06.2012 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місця прийняття працівника на роботу.
Аналіз положень абз. 3 п. 10-1 Порядку КМУ №1078 у редакції Постанови КМУ №526 та п. 10-2 Порядку №1078 у редакції Постанови КМУ №1013 зумовлює висновок, що до грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для індексації заробітної плати (грошового забезпечення) новоприйнятих працівників здійснювалося з місяця прийняття працівника на роботу, з грудня 2015 року з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
За приписами пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надалі Постанова КМУ №1294).
Перелік одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил затверджено Додатком 25 до Постанови КМУ №1294.
Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку КМУ №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
В свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою КМУ №1294, яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Отже, з набранням чинності Постановою КМУ №1294 відбулися зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулася у січні 2008 року на підставі Постанови КМУ №1294, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».
Враховуючи вищенаведене, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнято Постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі Постанова КМУ №704), якою визначено інший порядок встановлення розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Вказана постанова набрала чинності 01.03.2018.
Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року до березня 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.
Отже, січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 05.11.2016 по 28.02.2018.
Одночасно суд зазначає, що дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.11.2021 по справі №120/313/20-а, від 26.01.2022 по справі №400/1118/21, від 20.04.2022 по справі №420/3593/20, від 09.06.2022 по справі №600/524/21-а.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачу слід провести нарахування індексації грошового забезпечення за період з 05.11.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, та її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд враховує, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у справі №320/14051/20 вже зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 18.10.2016 по 28.02.2018. Разом з цим спірні правовідносини, що є предметом дослідження судом у цій справі, стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, оскільки відповідачем на виконання зазначеного судового рішення нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - листопад 2016 року.
Стосовно позову в частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 25 вересня 2019 року включно з розрахунку 3421,49 грн. на місяць в сумі 64346,08 грн., суд зазначає наступне.
Абзацом 5 пункту 5 Порядку КМУ №1078 встановлено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абз.6 п.5 Порядку КМУ № 1078).
Аналіз п.5 Порядку КМУ №1078 дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Після прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала законної сили 01.03.2018), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.
При цьому, суд зазначає, що Порядок КМУ №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».
Так, право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку КМУ №1078).
Суд зауважує, що у даній справі правовідносини щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 поточної індексації з 1 березня 2018 року не є спірними.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року позивач набув право на індексацію, яка виплачувалася відповідачем до виключення зі списків особового складу військової частини.
Суд зазначає, що в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку КМУ №1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
З системного аналізу пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078 слідує, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Як вже зазначено судом вище, 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Таким чином, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то в якому розмірі.
Вказані висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 22.06.2023 у справі №520/6243/22, від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, від 29.03.2023 у справі №380/5493/21, від 06.04.2023 у справі №420/11424/21, від 20.04.2023 у справі №320/8554/21, від 11.05.2023 у справі №260/6386/21.
Як вбачається з матеріалів справи, з березня 2018 року по вересень 2019 року не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації, натомість виплачувалася поточна індексація з листопада 2018 року по вересень 2019 року у відповідному розмірі.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку КМУ №1078 суд констатує, що позивач має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації - різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування необхідно встановити:
розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Так, розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку КМУ №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку КМУ №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже зазначено судом вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку КМУ №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21 сформував аналогічний висновок щодо права військовослужбовців на отримання індексації-різниці в період з 01.03.2018 по дату підвищення посадових окладів за рішенням Уряду відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку КМУ №1078.
Проаналізувавши довідку від 16.12.2024 №19013 про грошове забезпечення позивача, суд констатує, що у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача у зв`язку зі зміною посадових окладів становило 1041,66 грн. (17452,70 грн. (сума грошового забезпечення, виплаченого позивачу у березні 2018 року) – 16411,04 грн. (сума грошового забезпечення, виплаченого позивачу у лютому 2018 року).
Суд зазначає, що у березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762 грн., величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку КМУ №1078 сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року становить 4463,15 грн. (прожитковий мінімум (березень 2018 року) х величина приросту індексу споживчих цін/100).
Вказана сума індексації в розмірі 4463,15 грн. з величиною приросту індексу споживчих цін 253,3% була по березень 2018 року, оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до абз.4 п.5 Порядку КМУ №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. - 1041,66 грн. = 3421,49 грн.
Отже, починаючи з березня 2018 року сума індексації позивача з урахуванням абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку КМУ №1078 становить в розмірі 3421,49 грн. до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Тобто, відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати позивачу суму індексації грошового забезпечення, визначену на підставі наведених вище положень Порядку КМУ №1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг у розмірі 103%, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.
Однак, відповідачем нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за листопад 2018 року - 57,07 грн., за грудень 2018 року -59,55 грн., з січня 2019 року по квітень 2019 року – 121,02 грн. на місяць, з травня 2019 року по червень 2019 року – 186,34 грн. на місяць, з липня 2019 року по серпень 2019 року – 194,68 грн. на місяць, за вересень 2019 року – 162,23 грн.
З огляду на наведене суд зазначає, що невиплата індексації грошового забезпечення у відповідних розмірах за зазначений період часу є протиправним обмеженням конституційних прав позивача, порушенням вимог Закону №1282-XII та Порядку КМУ №1078. 
Суд зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 просить суд стягнути з 77 комендатури охорони та обслуговування на його користь індексацію грошового забезпечення, у відповідності до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 25 вересня 2019 року включно з розрахунку 3421,49 грн. на місяць в сумі 64346,08 грн..
Проте, з метою усунення порушення права позивача на належне йому грошове забезпечення та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав, суд вважає необхідним зобов`язати 77 комендатуру охорони та обслуговування здійснити нарахування та виплату індексації-різниці грошового забезпечення в сумі 3421,49 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 
Щодо позову в частині вимог про перерахунок та виплату одноразових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні, з включенням до грошового забезпечення, з якого проводиться розрахунок, індексації грошового забезпечення, розрахованої у відповідності до вимог пункту 1-1 та вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку КМУ № 1078, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 3 статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державна допомога сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.
У силу приписів розділу XXIII «Виплата грошової допомоги для оздоровлення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (надалі Порядок КМУ № 260), розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Пунктом 2 статті 15 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до розділу XXIV «Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» Порядку КМУ № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, за період проходження військової служби позивач отримував грошову допомогу для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні. При цьому, вказані виплати здійснені без врахування індексації грошового забезпечення.
Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ (надалі Закон № 2017-ІІІ) визначено право громадян на соціальні гарантії. Відповідно до вказаної статті, Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Відповідно до статті 19 Закону № 2017-ІІІ державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, в тому числі для військовослужбовців.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 по справі №240/10130/19.
Разом з тим, у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Так, у зазначеній справі Велика Палата дійшла висновків про те, що згідно з частинами 2 і 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат.
Верховний Суд у постановах від 19.06.2019 по справі №825/1987/17, від 20.11.2019 по справі №620/1892/19, від 05.02.2020 по справі №825/565/17 зазначив, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Отже, з вищенаведених норм законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, слідує, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 889.
Оскільки, індексація грошового забезпечення під час проходження позивачем військової служби не була нарахована та виплачена, позивач має право на перерахунок грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, а тому неврахування відповідачем розміру індексації грошового забезпечення при обрахунку вказаних виплат призвело до нарахування та виплати позивачу за спірний період знеціненого грошового забезпечення.
Така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.12.2021 по справі № 820/3423/18, постанові від 29.04.2020 по справі № 240/10130/19, постанові від 19.03.2020 по справі №820/5286/17, постанові від 26.02.2021 по справі №620/3346/19, предметом розгляду яких було, включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Одночасно, суд відхиляє як безпідставні, посилання відповідача на відсутність відповідних бюджетних асигнувань, як на підставу для невиплати індексації грошового забезпечення, та зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.
Суд зазначає, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року в справі «Кечко проти України»).
Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007.
Верховний Суд України у своїх рішеннях від 22.06.2010 в справі №21-399во10, від 07.12.2012 в справі № 21-977во10, від 03.12.2010 в справі № 21-44а10 неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.
Доводи відповідачів про те, що позивач не заявляв скарг чи зауважень при виключенні зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованими, оскільки відсутність скарг чи зауважень з боку ОСОБА_1 не позбавляють його права на отримання виплат, які відповідно до норм чинного законодавства, мають йому бути нараховані та виплачені.
Разом з цим, суд враховує, що відповідно до листа фінансово-економічного управління Повітряних Сил Збройних Сил України від 30.07.2020 №350/147/1/3192пс з 01.08.2020 військову частину НОМЕР_1 зараховано на фінансове забезпечення до НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування.
Отже, 77 комендатура охорони та обслуговування з 01.08.2020 є установою, яка несе відповідальність за правильність нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .
Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що основними умовами для виплати суми компенсації втрати частини грошового забезпечення є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19.
Суд зазначає, що відповідач ще не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за спірні періоди на виконання цього рішення суду, а тому на переконання суду, відсутній юридичний спір у частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період 05.11.2016 по день фактичної виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ №159, до задоволення не підлягають, як передчасні.
Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій підлягає задоволенню частково.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії НОМЕР_2 комендатури охорони та обслуговування щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 05.11.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця – листопад 2016 року.
Зобов`язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05.11.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Визнати протиправними бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 із застосуванням щомісячної індексації-різниці в розмірі 3421,49 грн, з урахуванням вимог абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення в сумі 3421,49 грн, щомісячно за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування індексації грошового забезпечення у складі місячного грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Зобов`язати НОМЕР_2 комендатуру охорони та обслуговування перерахувати ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2017-2019 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017-2019 роки та одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого обчислений розмір таких виплат, індексації грошового забезпечення, та здійснити їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідачі: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), адреса: АДРЕСА_2 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя  /підпис/  Скільський І.І.