Справа № 559/5487/25 
Номер провадження 3/559/78/2026 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
13 січня 2026 року  м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 та ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , притягався до адміністративної відповідальності,-
встановила:
адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , що надійшли від батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП та розглядаються одночасно суддею, об`єднати за №559/5487/25 (№ 3/559/78/2026), згідно ст.36 КУпАП.
26.11.2025 о 21год. 52хв. по вул. Вербова (вул. Гагаріна), 29, в с. Студянка, Дубенського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом електроскутером Honda Dio, незареєстрованого у встановленому законом порядку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810 (0482) та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.
Окрім того, згідно протоколу серії ЕПР1 №524658 від 26.11.2025, ОСОБА_1 26.11.2025 о 21год. 52хв. по вул. Вербова (вул. Гагаріна), 29, в с. Студянка, Дубенського району, Рівненської області, ОСОБА_1 будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами постановою старшого державного виконавця Адамчо В.С. Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.04.2025, ВП №64817764, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», відповідальність за що передбачена ч.3 ст.126 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином, причин неявки не повідомив, з клопотанням про відкладення не звертався, тому справа розглядається згідно ст. 268 КУпАП. 
За п.1.10. ПДР України транспортний засіб визначається як пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії. Таким чином, електроскутери, електросамокати, гідроскутери та інші подібні пристрої законодавчо віднесені до транспортних засобів. Такі зміни були і в Законі України «Про автомобільний транспорт». 
Отже, коли електроскутер служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, тому він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом. 
Будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. 
Електроскутер є транспортним засобом, а особа, яка ним керує є водієм, на підставі чого ОСОБА_1 , як водій керував транспортним засобом і в ситуації, що розглядається був учасником дорожнього руху, який мав дотримуватись вимог ПДР України. 
Відповідно ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторну … відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно пункту 2.9а Правил дорожнього рух України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч.1 ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №524641 від 26.11.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; зобов`язаннями не керувати т/з протягом 24 годин; протоколом АЗ №060292 від 26.11.2025; копією постанови серії ЕНА №6229822 від 26.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування т/з в цей же час і цьому ж місці; довідками про те, що за ч.1 ст.130 КУпАП 12.12.2025 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №559/4080/24 відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді 17 000грн. штрафу, що відповідає даним з ЄДРСР, відповідно до запиту ІПНП ГСЦ «АМТ» т/з на ОСОБА_1 не зареєстровані; відеозаписами події, де зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (відеозапис «IMG_5381.MP4»), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та у найближчому медичному закладі відмовився (відеозапис clip-3.mp4. 01хв. 52сек.).
На відеозаписі «IMG_5381.MP4»» чітко видно, що ОСОБА_1 після того як побачив службовий автомобіль працівників поліції зупинив рух транспортного засобу та кинув скутер на узбіччі й почав втікати у поле. Працівники поліції його наздогнали та зупинили. Тривалий час ОСОБА_1 не надавав інспекторам інформацію про свою особу. Не називав прізвище, ім`я та по батькові, тому інспектори змушенні були здійснити адміністративне затримання та застосувати спецзасіб кайданки. На відеозаписах вимова, поведінка та зовнішній вигляд ОСОБА_1 мають характерні ознаки для особи, яка з високою імовірністю могла перебувати у стані сп`яніння, а тому суд враховує, що у поліцейських було достатньо підстав підозрювати водія у вживанні алкогольних напоїв перед посадкою за кермо т/з, про характерні ознаки сп`яніння ним зазначено у протоколі, акті та направленні.
Працівники поліції декілька разів пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та роз`яснювали наслідники відмови від проходження такого огляду (відеозаписи clip-1.mp4. 14хв. 16сек., clip-2.mp4.  00хв. 24сек., 00хв. 55сек., clip-3.mp4. 01хв. 25сек.). Поведінка ОСОБА_1 правильно була розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в ході відеофіксації на місці зупинки транспортного засобу водій не навів працівникам поліції будь-яких об`єктивних причин, які б обґрунтовували поважність його відмови від проходження вказаного огляду.
При призначенні виду адміністративного стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП враховую особу ОСОБА_1 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності, пом`якшуючих вину обставин – не встановлено, обтяжуюча обставина - продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її. Тому до нього необхідно застосувати стягнення у виді штрафу згідно санкції ч.2 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він водійське посвідчення не отримував. При цьому зауважую, що питання адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами врегульоване нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому аналогія кримінального закону не застосовується. Так, згідно загального правила за ст.30 КУпАП позбавлення спеціально справа можливе, коли воно було надане громадянинові. Аналогічно санкція ч.2 ст.130 КУпАП диферієнційована: для водіїв - штраф і позбавлення права керування транспортними засобами, а для інших осіб - лише штраф. За п.1.10 ПДР України водій — це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Отже, до правопорушника, який не отримував права керування транспортними засобами й відповідно не є водієм, як ОСОБА_1 , застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами неможливе. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки як правопорушник у події, що не пов`язано з виконанням військових обов`язків, пільг не має.
Дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП: протокол про адмінправопорушення серії ЕПР1 №524658 від 26.11.2025; копію постанови серії ЕНА №6229822 від 26.11.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.1,4 ст.126 КУпАП за керування ОСОБА_1 т/з в той же час та в тому ж місці; довідкою поліції; копію постанови старшого державного виконавця Адамчо В.С. Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.04.2025, ВП №64817764, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, згідно ст. 251 КУпАП. Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого звинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, а постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах згідно ст. 251 КУпАП.
Згідно ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. 
Відповідно до ч.9 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. 
Відповідно до п.1.10 ПДР, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Довідки про те чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія, - до протоколу працівниками поліції не долучено. 
Однак, згідно постанови №559/4080/24 Дубенського міськрайонного суду Рівненської області на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно довідки поліції він такого права не отримував. Отже, він не отримував посвідчення водія і за керування транспортним засобом без такого права вже поніс адміністративну відповідальність згідно постанови серії ЕНА №6229822 від 25.11.2025. Водночас, відповідно імперативного принципу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
ОСОБА_1  не отримував посвідчення водія, він не є водієм згідно чинного законодавства, а обмежити у праві керування транспортним засобом ту особу, яка не отримувала такого права, державний виконавець не може.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки встановити тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами можна особу, яка отримувала таке право.
Відповідно до п.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 61 Конституції України, ст. 7, 9, 36, 40-1, ч.3 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 247, ст.283 - 284 КУпАП,- 
постановила:
об`єднати адміністративні справи № 559/5487/25 (провадження № 3/559/78/2026) з № 559/5488/25 (провадження № 3/559/79/2026) в одне провадження з присвоєнням єдиного номера справи № 559/5487/25 (провадження № 3/559/78/2026).
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.3 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП і застосувати стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, в дохід держави.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300; Код за ЄДРПОУ: 38012494; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998; Рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.
В разі несплати порушником штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови сума штрафу відповідно ч. 2 ст. 308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. 
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя:     Жуковська О.Ю.