Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/42/26
Номер провадження3/173/62/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
14 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
14.12.2025 о 13 год. 30 хв. в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Яцковського ОСОБА_2 керував автомобілем CHERY QQ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, бліда шкіра обличчя, невиразна мова). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
14.12.2025 о 13 год. 30 хв. в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Яцковського ОСОБА_2 керував автомобілем CHERY QQ, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом, порушення вчинено повторно протягом року, та не виконав вимоги про зупинку, які подавалися за допомогою проблискового маячка та спеціальних сигналів, чим порушив п. 2.1.а, 2.4. Правил дорожнього руху.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судовому засіданні вину визнав повністю.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторне протягом року.
Відповідно до п. 2.1.а. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Так, ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно п. 2.4. Правил дорожнього рухуна вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:
а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;
б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;
в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.12.2025 серії ЕПР1 № 540654, 14.12.2025 о 13 год. 30 хв. в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Яцковського ОСОБА_2 керував автомобілем CHERY QQ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, бліда шкіра обличчя, невиразна мова). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис.
Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення від 14.12.2025 серії ЕПР1 № 540643 та № 540683, 14.12.2025 о 13 год. 30 хв. в Кам`янському районі, м. Верхньодніпровськ, по вул. Яцковського ОСОБА_2 керував автомобілем CHERY QQ, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом, порушення вчинено повторно протягом року, та не виконав вимоги про зупинку, які подавалися за допомогою проблискового маячка та спеціальних сигналів.
Зазначені в протоколах обставини підтверджуються рапортом інспектора СРПП ВП № 3, направленням ОСОБА_2 до медичного закладу для виявлення стану наркотичного сп`яніння, відеозаписом з місця подія, записаного на DVD-R диск, карткою обліку та постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності серії ББА № 276648 від 17.11.2025 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, копією протоколу АП318 № 046924 від 14.12.2025 про адміністративне затримання, копією постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2025 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оскільки, на підставі сукупності доказів, судом встановлено, що ОСОБА_2 керував автомобілем, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року, а також не виконав вимогу поліцейських про зупинку, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, суддя враховує, що ОСОБА_2 вину визнав повністю, не працює, протягом року притягався до адміністративної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність є щире розкаяння. Обставини, що обтяжують відповідальність відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи викладене вище, вважаю, що ОСОБА_2 необхідно призначити стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі та на строк, передбачені ч. 2 ст.130 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу.
Суд враховує, що ОСОБА_2 після застосування до нього заходів адміністративного стягнення за аналогічне порушення, знову вчиняє декілька аналогічних правопорушень, що свідчить про його байдужість до вимог закону та неготовність до правослухняної поведінки. Правопорушення вчинені через незначний період після попереднього, що підтверджує систематичний характер недотримання встановлених обмежень. Така поведінка свідчить про зневажливе ставлення до правових норм та постанов суду, що підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого.
З огляду на викладене, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, а також повторність діяння протягом року, суддя доходить висновку, що застосування більш м`якого стягнення не забезпечить досягнення мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.
У зв`язку з наведеним, суддя вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення, яке буде не лише справедливим, а й спонукатиме ОСОБА_2 до дотримання вимог адміністративного нагляду у майбутньому.
При цьому зазначаю, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.
У справі «Швидка проти України» у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв`язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.
Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.
Крім того, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 36, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2, ст.ст. 283, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та, на підставі ст. 36 КУпАП, призначити стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб з позбавленням права керування транспортним засобомстроком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Строк арешту обчислювати з моменту затримання.
Виконання постанови покласти на відділення поліції № 3 Кам`янського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв