П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 286/453/15-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гришковець А.Л. 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
30 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 12 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
Заявник звернулася до суду із заявою в якій просила зобов`язати управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області у місячний строк подати оформлений, згідно вимог ст. 382 КАС України, звіт про виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року, мотивуючи тим, що постановою Овруцького районного суду у справі №286/453/15-а від 12.02.2015 було зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області виплатити ОСОБА_1 нараховану Овруцькою міською радою, відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 28.10.2010 у справі №2-а-5582/10 доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за період з 1 листопада 2009 року по 30 вересня 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. Постанова суду набрала законної сили 27.04.2015, а 19.05.2015 було видано виконавчий лист.
Овруцький районний суд Житомирської області ухвалою від 12.09.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації подати звіт про виконання судового рішення у справі №286/453/15-а, відмовив.
Судове рішення мотивоване тим, позивачем у поданій заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не наведено аргументів щодо необхідності вжиття, на даний час, такого процесуального заходу у вигляді встановлення судового контролю та не надано відповідних доказів наявності об`єктивних обставин, які свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати. Також, при поданні вказаної заяви позивачем не надано жодних доказів не виконання або неповного виконання управлінням соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області рішення суду та відповідних розрахунків про обсяг нарахованої/не нарахованої та виплаченої/не виплаченої/не доплаченої доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви.
Аргументами скарги зазначає, що не позивач, а суд має надавати оцінку невиконання рішення суду відповідачем.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області у справі №286/453/15-а від 12.02.2015 було зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області виплатити ОСОБА_1 нараховану Овруцькою міською радою, відповідно до постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 28.10.2010 у справі №2-а-5582/10 доплату громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за період з 1 листопада 2009 року по 30 вересня 2010 року в розмірі, визначеному ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. Постанова суду набрала законної сили 27.04.2015, а 19.05.2015 видано виконавчий лист.
Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 16.07.2025 замінено боржника управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (код ЄДРПОУ 03192603, м. Овруч, вул. Г. Виговського, 17, Житомирська область) на його правонаступника управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (код ЄДРПОУ 03192690, Житомирська область, м. Коростень, вул. Франка, 5) у виконавчому листі, виданому 19 травня 2015 року Овруцьким районним судом Житомирської області по справі №286/453/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії щодо нарахування коштів, передбачених Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
З аналізу зазначених норм законодавства видно, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано саме право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Тобто, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19 та в ухвалі у справі №200/3958/19-а від 31 травня 2021 року.
Як встановлено судом першої інстанції, позивачем у поданій заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не наведено аргументів щодо необхідності вжиття, на даний час, такого процесуального заходу у вигляді встановлення судового контролю та не надано відповідних доказів наявності об`єктивних обставин, які свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.
Також, при поданні вказаної заяви позивачем не надано жодних доказів не виконання або неповного виконання управлінням соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області рішення суду та відповідних розрахунків про обсяг нарахованої/не нарахованої та виплаченої/не виплаченої/не доплаченої доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення.
Як вірно зазначає суд першої інстанції, наявність лише самого твердження особи, що "за судовим рішенням виплаті підлягають соціальні виплати, у виді доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення", не свідчить про зазначення заявником підстави для звернення із заявою до суду та не відображає зміст порушеного права, яке має бути встановлене судом при розгляді звіту суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи викладене, суд першої інстанції приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 12 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.