КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                         
Справа № 381/3358/25

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/17268/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
11 грудня 2025 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Музичко С.Г., Сушко Л.П.,                                                                            
 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Анапріюк С.П.,-
 
   встановив:
 
У червні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду із названим позовом.
ТОВ «Цикл Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 22039000521836 від 14 липня 2021 року у                                    95 153 грн 67 коп., сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 липня 2021 року між АТ                  «Банк кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір                                 № 22039000521836, сума кредиту - 50 000 грн 00 коп.
28 березня 2024 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 22039000521836 від 14 липня 2021 року.
Відповідачем порушено умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 95 153 грн 67 коп. 
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2025 року у задоволенні названого позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Цикл Фінанс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та необґрунтованості. Позивачем не надано документів  на підтвердження факту існування у відповідача простроченої заборгованості. Додатки до позовної заяви без банківської виписки з особового рахунку відповідача та без детального розрахунку не підтверджують правильності нарахування процентів за кредитним договором, факту наявності у відповідача боргу за невиконаним зобов`язанням по кредитному договору.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Встановлено, що 14 липня 2021 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір № 22039000521836, сума кредиту - 50 000 грн 00 коп.
За п. 1.2 договору, строк кредитування 36 місяців. Кінцева дата повернення кредиту 14 липня 2024 року. Цільове призначення: на споживчі потреби. Процентна ставка за користування є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 0, 001 % річних. Комісія за надання кредиту 0, 00 грн. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 14 липня 2021 року по 13 травня 2022 року становить 5, 5 % від суми кредиту, з 14 травня 2022 року по 13 лютого 2023 року - 4, 5 % від суми кредиту, з 14 лютого 2023 року по 13 листопада 2023 року - 3 % від суми кредиту, з 14 листопада 2023 року по 14 липня 2024 року - 2, 4 % від суми кредиту.
Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Банк Кредит Дніпро».
28 березня 2024 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 22039000521836 від 14 липня 2021 року.
Згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 95 153 грн 67 коп.
Обгрунтовуючи позовну заяву, ТОВ «Цикл Фінанс» зазначило, що  ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість. 
Загальна сума заборгованості становить 95 153 грн 67 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 47 652 грн 61 коп.; заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1 грн 06 коп., комісія у розмірі                             47 500 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у  письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за  допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у  випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1                          ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)                      (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Встановлено, що кредитний договір № 22039000521836 від 14 липня                 2021 року підписаний власноруч позичальником, вказано номер телефону ОСОБА_1 .
Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1  (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариством для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надано. 
Відтак, підписання відповідачем кредитного договору № 22039000521836 від 14 липня 2021 року підтверджено належними та допустимими доказами.
При укладенні вказаного кредитного договору ОСОБА_1 повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені у разі отримання кредиту та щодо розміру відсотків, які відповідач зобов`язаний буде повернути.
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору.
Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в договорі вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність наявності кредитних правовідносин між первісним кредитором та відповідачем.
Посилання суду першої інстанції на те, що додатки до позовної заяви без банківської виписки з особового рахунку відповідача та без детального розрахунку не підтверджують правильності нарахування процентів за кредитним договором, факту наявності у відповідача боргу за невиконаним зобов`язанням по кредитному договору, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору № 22039000521836 від 14 липня 2021 року кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий в АТ                             «Банк Кредит Дніпро».
Колегією суддів встановлено, що ТОВ «Цикл Фінанс» до позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку ОСОБА_1                                                     № НОМЕР_1 , яка належним чином засвідчена керівником напрямку по роботі з колекторськими компаніями управління стягнення боргів з фізичних осіб АТ «Банк кредит Дніпро» Сидоренко О.В.
Згідно виписки з особового рахунку 14 липня 2021 року на рахунок відповідача  НОМЕР_1 перераховано 50 000 грн 00 коп., призначення платежу: надання кредитних коштів згідно договору                                       № 22039000521836 від 14 липня 2021 року.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доведеним факт перерахування первісним кредитором саме ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 50 000 грн 00 коп., оскільки виписка з особового рахунку є первинним обліковим документом, що підтверджує факт здійснення платіжної операції та всі її реквізити.
Твердження суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено розміру заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів: кредитний договір № 22039000521836 від 14 липня   2021 року, виписку з особового рахунку відповідача НОМЕР_1 , детальний розрахунок заборгованості.
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі                         № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Так, звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Цикл Фінанс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі                                   95 153 грн 67 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі                                      47 652грн 61 коп.; заборгованість за простроченими відсотками у розмірі                             1 грн 06 коп., комісія у розмірі 47 500 грн 00 коп.
Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
За ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11,                 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі                             № 202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Дослідивши долучену до матеріалів справи копію кредитного договору               № 22039000521836 від 14 липня 2021 року, колегією суддів встановлено, що у ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Згідно п. 1.2 договору, комісія за надання кредиту 0, 00 грн. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 14 липня 2021 року по 13 травня 2022 року становить 5,5 % від суми кредиту, з 14 травня 2022 року по 13 лютого 2023 року - 4, 5 % від суми кредиту, з 14 лютого 2023 року по 13 листопада 2023 року - 3 % від суми кредиту, з 14 листопада 2023 року по 14 липня 2024 року - 2, 4 % від суми кредиту.
Враховуючи, що АТ «Банк кредит Дніпро» не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, відтак, положення пункту 1.2 договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47 652 грн 61 коп. та за простроченими відсотками у розмірі 1 грн 06 коп.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Звертаючись до суду із позовною заявою, представник ТОВ «Цикл Фінанс» просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі                   6 000 грн 00 коп.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію: договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди, детального опису наданих послуг. 
В детальному описі наданих послуг зазначено:
- правовий аналіз обставин спірних правовідносин - 1 500 грн 00 коп.;
- складання позовної заяви - 3 000 грн 00 коп.;
- формування додатків до позовної заяви - 500 грн 00 коп.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для оформлення позовної заяви, колегія суддів вважає, що зазначені представником ТОВ «Цикл Фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн 00 коп. є завищеними та не достатньо обґрунтованими.
Отже, колегія суддів вважає, що на користь ТОВ «Цикл Фінанс» із ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн 00 коп. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 01 вересня 2025 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
В порядку розподілу судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 211 грн 20 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816 грн 80 коп.
Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                                                                                                                                                   
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» задовольнити частково.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове рішення суду.
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 47 653 грн 67 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн 00 коп.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 816 грн 80 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст складено 11 грудня 2025 року.

 

Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов
 
Судді:                                                                                                             С.Г. Музичко                                                                                     
                                                                                                                                                               
                                                                                                                           Л.П. Сушко