ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 214/3756/24
провадження № 61-15267св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткаченко Єлизавета Володимирівна,
на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Агєєва О. В., Корчистої О. І.
у справі
за позовом  ОСОБА_2 (далі - позивач)
до
відповідачки ОСОБА_1 (далі - відповідачка)
треті особи - Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (далі - терті особи)
про зміну розміру аліментів,
ухвалив постанову про наступне:
I. Вступ
1.           У квітні 2024 року адвокат Заєць П. Л. від імені ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 за участю третіх осіб про зміну розміру аліментів.
2.           Суд першої інстанції залишив позов без розгляду.
3.           Апеляційний суд скасував ухвалу суду першої інстанції, а справу направив до цього ж суду для продовження розгляду.
4.            ОСОБА_1 оскаржила постанову апеляційного суду в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження вказала порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
ІI. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
5.           Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.
6.           Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав, передбачених            пунктом 1 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), суд першої інстанції виходив із того, що представник ОСОБА_2 - адвокат Заєць П. Л., надавши ордер на надання правничої допомоги та копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, не підтвердив свої повноваження щодо представництва позивача у суді.
IІІ. Короткий зміст постанови апеляційної інстанції
7.           Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діяв адвокат Заєць П. Л., задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
8.           Постанова суду апеляційної інстанції мотивована таким:
-                  суд першої інстанції не повинен був залишати позов без розгляду з підстав непідтвердження адвокатом наданих йому повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 ;
-                  матеріали справи не містять доказів отримання адвокатом запиту щодо підтвердження ним своїх повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 , який перебуває у полоні, надісланого судом першої інстанції електронною поштою, що надало б адвокату можливість подати до суду договір про надання правової допомоги від 05 квітня 2024 року, який був укладений між цивільною дружиною ОСОБА_2 , яка діє в інтересах останнього, та адвокатом Зайцем П. Л. Разом з тим, такий договір адвокат Заєць П. Л. долучив до апеляційної скарги.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала 
9.           У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат                   Ткаченко Є. В. просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
10.        Касаційна скарга обґрунтована таким:
-                  в суді першої інстанції на підтвердження своїх повноважень адвокат надав лише ордер, в якому було зазначено, що він представляє інтереси саме ОСОБА_2 , однак не надав договір про надання правничої допомоги цій особі або довіреність від особи, яка б могла представляти інтереси ОСОБА_2 в суді та діяти від його імені;
-                  ордер на надання правової допомоги не замінює договору про надання правничої допомоги, який є підставою для здійснення адвокатської діяльності, а є лише документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги клієнту;
-                  надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення чи ордеру, не допускається;
-                  в суді першої інстанції адвокат Заєць П. Л. не підтвердив своїх повноважень щодо правових підстав надання правничої допомоги саме ОСОБА_2 ;
-                  при поданні апеляційної скарги Заєць П. Л. надав до апеляційного суду договір про надання правової допомоги, який укладено з ОСОБА_4 , однак остання не є стороною у справі. Якщо ОСОБА_4 представляє інтереси ОСОБА_2 , то адвокат повинен був надати суду нотаріальне доручення від імені ОСОБА_2 , що ОСОБА_4 має право представляти його інтереси в судових інстанціях. Однак, такого доручення/довіреності до суду першої чи апеляційної інстанцій надано не було;
-                  в матеріалах справи відсутні будь-які письмові підтвердження щодо згоди ОСОБА_2 на надання йому правничої допомоги у цій справі;
-                  у постанові апеляційного суду відсутні будь-які посилання на те, що цивільна дружина за відсутності її цивільного чоловіка ОСОБА_2 має право від його імені звертатися до суду чи будь-яких інших органів з приводу його взаємовідносин з колишньою дружиною чи їх спільними дітьми;
-                  в ордері зазначено, що правова допомога надається саме                 ОСОБА_2 , а в договорі про надання правової допомоги, який було надано вже в апеляційній інстанції, вказано що правова допомога надається ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 ;
-                  станом на дату подання касаційної скарги ОСОБА_2 знаходиться в полоні на території російської федерації, ніхто з близьких та рідних, навіть цивільна дружина ОСОБА_4 , не мають з ним зв`язку;
-                  якщо цивільна дружина діє в інтересах саме ОСОБА_2 , то необхідно довести той факт, що вона законно подавала позов до суду, що є добровільна згода ОСОБА_2 на цей позов. Такого документа в матеріалах справи немає;
-                  суд апеляційної інстанції не врахував, що адвокат Заєць П. Л. жодним чином не міг отримати саме від ОСОБА_2 письмової та/або усної згоди на представлення його інтересів в суді.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
11.        15 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції. 
12.        Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху.
13.        Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року відкрито касаційне провадження.
14.        Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 27 січня2025 року.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 14 жовтня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
16.        Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
VІ. Позиція Верховного Суду
17.        Переглянувши оскаржуване судове рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК), Верховний Суд зазначає таке.
18.        Залишаючи позов без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК, суд першої інстанції послався на те, що представник           ОСОБА_2 своїх повноважень щодо його представництва в суді не підтвердив.
19.        Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду, дійшов висновку, що підстави для залишення позову без розгляду відсутні.
20.        Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.
21.        Разом з тим, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, то суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК.
22.        Частиною першою статті 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
23.        Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
24.        Представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (частини перша, друга статті 60 ЦПК).
25.        Відповідно до частин першої, другої статті 15 ЦПК учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
26.        У частині четвертій статті 62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон                                 № 5076-VІ); 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».
27.        У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма статті 62 ЦПК).
28.        Частиною другою статі 175 ЦПК визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. 
29.        До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (частина сьома статті 177 ЦПК). 
30.        Таким чином, позовна заява може бути складена, підписана та подана до суду як самим позивачем, так і його представником, якщо йому надані такі повноваження. Як при поданні підписаної власноруч позивачем позовної заяви, так і підписаної безпосередньо адвокатом представник має надати довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження.
31.        Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18).
32.        Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 квітня 2024 року адвокат Заєць П. Л. як представник ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.
33.        На підтвердження своїх повноважень адвокат Заєць П. Л. до позовної заяви додав ордер на надання правничої (правової) допомоги                                         серії АЕ № 1277883 від 12 квітня 2024 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 05 квітня 2024 року (а. с. 8), а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 9).
34.        Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі.
35.        03 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат                      Ткаченко Є. В. подала до суду додаткові пояснення у справі, з яких вбачається, що ОСОБА_2 має статус полоненого. 
36.        З огляду на такі обставини суд першої інстанції надіслав адвокату          Зайцю П. Л. листа з метою підтвердження ним своїх повноважень щодо представництва ОСОБА_2 , який перебуває у полоні.
37.        Дійшовши висновку, що адвокат Заєць П. Л. не підтвердив свої повноваження щодо представництва ОСОБА_2 у суді, суд першої інстанції позов залишив без розгляду.
38.        Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд встановив, що матеріали справи не містять доказів отримання адвокатом запиту суду щодо підтвердження ним своїх повноважень. Це позбавило адвоката                 Зайця П. Л. можливості надати до суду першої інстанції договір про надання правової допомоги від 05 квітня 2024 року, який був укладений між ним та цивільною дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка діє в інтересах останнього. Саме такий договір був доданий представником позивача до його апеляційної скарги (а. с.163-164).
39.        З огляду на такі обставини апеляційний суд правильно виходив з того, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК з підстав непідтвердження адвокатом наданих йому повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 , у зв`язку з чим обґрунтовано скасував ухвалу суду першої інстанції та направив справу для продовження розгляду.
40.        Колегія суддів звертає увагу, що відсутність у частині четвертій статті 62 ЦПК вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно з частиною першою статті 26 Закону № 5076-VІ одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.
41.        За відсутності відомостей, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, припинення (зупинення) права на заняття адвокатською діяльністю, у суду немає підстав ставити під сумнів статус представника учасника справи як адвоката (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2025 року у справі № 761/5870/24).
42.        Доводи касаційної скарги про те, що адвокат Заєць П. Л. не підтвердив своїх повноважень щодо правових підстав надання правничої допомоги саме ОСОБА_2 з огляду на те, що договір уклала його цивільна дружина, слід залишити поза увагою, оскільки не виключається право особи на представництво у випадку, коли вона не може особисто оформити доручення.
43.        Так, частиною четвертою статті 27 Закону № 5076-VI визначено, що договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.
VІІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
44.        Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм процесуального права.
45.        За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що немає підстав для скасування постанови апеляційного суду, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, що відповідатиме                              статтям 409, 410 ЦПК.
46.        Оскільки судове рішення підлягає залишенню без змін, судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ткаченко Єлизавета Володимирівна, залишити без задоволення.
2.           Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
   Головуючий Судді:  В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков   П. І. Пархоменко