РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року 	справа № 580/12385/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Попова Андрія Вікторовича від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАНН» до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служба України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

05.11.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Попова А.В. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАНН» ( 18007, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, буд.47; РНОКПП: 41047365) (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (18001, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; код ЄДРПОУ 44131663) (далі – відповідач 1), Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська Площа, будинок 8; код ЄДРПОУ 43005393) (далі – відповідач 2), в якому просить:
визнання протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.05.2025 №12872646/41047365, прийняте комісією відповідача 1 про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
зобов`язання відповідача 2 зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 03.05.2024 №22, поданий позивачем, в Єдиному реєстрі податкових накладних датою його фактичного подання,
стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору та на правову допомогу адвоката в розмірі 5000грн (п`ять тисяч грн).
Додатково просить провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Обґрунтовуючи зазначили, що позивачем в повному обсязі надані документи та пояснення, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про незаконність зупинення реєстрації вказаного розрахунку коригування.
Ухвалою від 10.11.2025 суд позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за правилами спрощеного провадження.
27.11.2025 від відповідачів на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи зазначено, що оскаржуване рішення відповідач-1 прийняв, оскільки позивач надав недостатньо документів щодо наявних складських приміщень (акти оренди, розрахункові документи за 2024 рік), копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, транспортування, навантаження, розвантаження продукції , акти приймання- передачі товарів, що зазначені у розрахунках коригування (договори, видаткові накладні, транспортні документи, розрахункові документи, контракт, CMR, ВМД, тощо) сертифікати відповідності, складські документи, інвентаризаційні описи по залишках, акти внутрішнє переміщення товару, довіреність, якою оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції. Посилався на дискреційні повноваження та просив здійснити розгляд правилами загального позовного провадження.
Усі подані сторонами докази суд долучив до матеріалів адміністративної справи
Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходило, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, відсутність ознак складної справи відповідно до ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (да лі- КАС України) суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами у спрощеному письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Із виписки з ЄДРПОУ суд установив, що позивач зареєстрований як юридична особа. Основний вид економічної діяльності – « 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах». Витягом з реєстру платників податку на додану вартість підтверджується, що позивач є платником вказаного податку.
Позивач, як постачальник, виписав неплатнику ПДВ ПН від 21.03.2024 №319 на продаж жилетів (21107220 194008) кількістю 10шт на суму, з якої ПДВ 2083,334грн.
З метою зміни номенклатури товару та кількості придбаного товару позивач сформував РК від 03.05.2024 №22 до ПН від 21.03.2024 №319: щодо зменшення на 10 шт. жилетів (21107220 194008) (на суму, з якої ПДВ 2083,334грн), придбання додатково жакетів: 1шт – 4272/2738 9045, 1шт – 00001520 1738800 Н401, 1шт. 01.14305119.
Подавши його на реєстрацію, отримав квитанцію №1 від 27.05.2024 про зупинення реєстрації. Документ прийнято, але реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами). У розрахунку коригування, складеному до ПН, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 6103, 6203, 6210, що відповідає п.4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Розрахунок коригування на зменшення податкових зобов`язань до ПН, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, подано для реєстрації в ЄРПН у термін, що перевищує 30 календарних днів з дня складення ПН, зареєстрованої в ЄРПН без порушення граничних строків реєстрації, що відповідає п. 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник “D”-.3932%. “Рпоточ”-1195333.23. Запропонував надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
На розблокування вказаного РК позивач подав повідомлення від 01.05.2025 №1 з поясненням, що позивач здійснив реалізацію відповідно до видаткової накладної №ТД-0001562 від 03.05.2024 до Договору постави №61 від 02.02.2021, а оплату здійснено 21.03.2024 платіжною інструкцією №КЮ00000129. Додатково надав письмове пояснення вих.№471 від 29.04.2025, в якому зауважив, що на момент оплати товару реалізація позивачем не була здійснена, а після реєстрації ПН відбулася зміна номенклатури товару, хоча загальна вартість не змінилась.
07.05.2025 Відповідач 1 направив позивачу повідомлення, в яких зазначив про необхідність надати йому для повторного розгляду питання щодо реєстрації РК копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо придбання товарів/послуг; зберігання і транспортування продукції, складські документи, інвентаризаційні описи рахунків фактури, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки ПН; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. У додатковій інформації зазначив, що позивач не надав документи щодо наявності складських приміщень (акти оренди, розрахункові документи за 2024 рік), копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, акти приймання-передачі товарів, що зазначені у розрахунках коригування (договори, видаткові накладні, транспортні документи, розрахункові документи, контракт, CMR, ВМД, тощо) сертифікати відповідності, складські документи, інвентаризаційні описи по залишках, акти внутрішнє переміщення товару, довіреність, якою оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції. Попередив, що у разі їх ненадання відповідна Комісія прийме рішення про відмову в реєстрації РК.
09.05.2025 позивач подав електронне повідомлення №11 та письмове пояснення №492 від 09.05.2025 аналогічного вказаним вище змісту.
За результатом розгляду наданих позивачем документів Комісія з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідача 1 прийняла спірне рішення від 15.05.2025 №12872646/41047365 про відмову у реєстрації РК в ЄРПН. Підставою позначено ненадання/часткове надання платником додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, платником податку. У додатковій інформації зазначив про недостатність документів щодо наявних складських приміщень (акти оренди, розрахункові документи за 2024 рік), не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, акти приймання-передачі товарів, що зазначені у розрахунках коригування (договори, видаткові накладні, транспортні документи, розрахункові документи, контракт, СМR, ВМД, тощо) сертифікати відповідності, складські документи, інвентаризаційні описи по залишках, акти внутрішнє переміщення товару, довіреність, якою оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції.
Правом адміністративного оскарження вказаного вище рішення до відповідача-2 позивач не скористався.
Тому позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.
Для вирішення спору суд урахував вимогу абзацу другого ст.19 Конституції України діяти в порядку, межах і спосіб, що визначені законом.
Спірні відносини регулюються Податковим кодексом України (далі – ПК України), Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі – Порядок №1246), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі – Порядок №1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі – Порядок №520) у редакції, що діяла на дату прийняття оскаржуваних рішень.
Відповідно до підп.14.1.242 п.14.1 ст.14 ПК України технічний адміністратор електронного кабінету - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює заходи із розробки, створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення електронного кабінету, відповідає за виконання всіх етапів життєвого циклу такого програмного забезпечення, за його технічне і технологічне забезпечення, впровадження, функціонування, оновлення, модифікацію, усунення помилок, забезпечення цілісності та автентичності вихідного програмного коду; здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до електронного кабінету, відповідає за збереження та захист даних цих електронних сервісів.
Отже, саме відповідач 2 уповноважений, як адміністратор, забезпечити прийняття та реєстрацію ПН в ЄРПН.
Згідно з п. 5 Порядку №1246 ПН та/або РК приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України “Про електронні довірчі послуги”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідно до п.12. Порядку №1246 після надходження ПН та/або РК до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
відповідності ПН та/або РК затвердженому формату (стандарту);
чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких ПН та/або РК;
реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію ПН та/або РК, платником податку на момент складення та реєстрації таких ПН та/або РК;
дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 Кодексу;
наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;
наявності суми ПДВ відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для ПН та/або РК, що реєструються після 1 липня 2015р.);
наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у ПН, яка коригується;
факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації ПН та/або РК з такими ж реквізитами;
наявності підстав для зупинення реєстрації ПН та/або РК; 
дотримання вимог Законів України “Про електронні довірчі послуги”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок №520.
Відповідно до п.2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС. 
Комісія контролюючого органу згідно з п.44 Порядку №1165 перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Отже, відповідні комісії не обмежені переліком документів, що надаються платниками у разі зупинення реєстрації ПН/РК та зобов`язані проаналізувати зміст посвідчуваних ними відомостей, звірити дані, у т.ч. з наявною податковою інформацією, з`ясувати дійсність господарської операції.
Згідно з п.3 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН / РК в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” і “Про електронні довірчі послуги”.
У разі зупинення реєстрації ПН / РК в Реєстрі платник податку відповідно до п.4 Порядку №520 має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що платник податку, який склав ПН / РК, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких ПН / РК в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до ПН/РК зазначено код товару/ послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності/умовним кодом товару/Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації ПН/РК, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Подання письмових пояснень та копій документів до РК у яких передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, має право ініціювати отримувач (покупець), для чого:
отримувач (покупець) надсилає такі пояснення та копії документів постачальнику (продавцю) через електронний кабінет в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису;
постачальник (продавець) подає такі пояснення та копії документівз накладенням кваліфікованого електронного підпису до контролюючого органу;
отримувачу (покупцю) надходить в електронний кабінет інформація щодо дати подання пояснень та копій документів постачальником (продавцем) і результату розгляду комісією регіонального рівня таких пояснень та копій документів.
Відповідно до ст.10 Закону України від 17 лютого 2022 року №2073-IX "Про адміністративну процедуру" адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства. У вказаному контексті відповідачі мали враховувати наступне.
По-перше, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1. ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
ПН згідно з п.201.7 ст.201 ПК України складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
По-друге, абзацом першим п.201.1 ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти ПН в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Тобто, у спірних правовідносинах відповідач 1 обґрунтовано вирішив з`ясувати, чи виник у позивача податковий обов`язок щодо вказаних вище РК.
По-третє, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - ЗУ №996-XIV) є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ №996-XIV можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Тобто, первинні документи складаються саме щодо реальних господарських операцій і за відсутності їх презюмується їх невиконання.
Згідно з п.9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію ПН / РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН / РК в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації ПН / РК в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у ПН / РК, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги”.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН / РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у ПН / РК, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН /РК в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги” за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН / РК в Реєстрі відповідно до п.10 Порядку №520 в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН / РК, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Зміст такого виду рішення вказаний у Додатку №1 до Порядку №520 та передбачає обов`язок у додатковій інформації зазначити конкретні документи.
Отже, надання додаткових письмових пояснень та копій документів є правом платника податку, а не його обов`язком. Водночас у разі не надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у ПН / РК, комісія регіонального рівня зобов`язана прийняти рішення про відмову в реєстрації ПН /РК в Реєстрі.
Вказаного механізму відповідач 1 у спірних правовідносинах дотримався. Водночас підстави спірного рішення відповідача 1 не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки зазначене ненадання платником додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у РК, реєстрація яких зупинена в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію РК в ЄРПН, спростовується електронними повідомленнями позивача з письмовими поясненням і додатково поданими документами. То ж загальне формуванню про відсутність таких документів свідчить про поверховий аналіз отриманих від платника документів відповдіачем-1. Зокрема, не зважаючи на отримання документів про придбання та реалізацію товарів, відсутні докази аналізу його кількості, коригування податкових зобов`язань, хоча це питання є принциповим, позаяк вказане підставою зупинення реєстрації РК.
Оскільки позивач стверджував, що після оплати товару без його фактичної передачі та реєстрації ПН в ЄРПН відбулася зміна його номенклатури, відповідач-1 мав ретельно перевірити за кількістю, торговими марками тощо та відповідності отриманих сум рахунків-фактур і ВН, для перевірки пояснень.
Твердження, що позивач на повідомлення надав недостатньо документів щодо наявних складських приміщень (акти оренди, розрахункові документи за 2024 рік), копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, акти приймання-передачі товарів, що зазначені у розрахунках коригування (договори, видаткові накладні, транспортні документи, розрахункові документи, контракт, CMR, ВМД, тощо) сертифікати відповідності, складські документи, інвентаризаційні описи по залишках, акти внутрішнє переміщення товару, довіреність, якою оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, не мають детального аналізу за кількістю товару та його номенклатурою для висновків та свідчать про відсутність конкретної причини відмови в реєстрації, яка могла бути усунена платником у досудовому порядку. Отже, спірне рішення не достатньо обґрунтоване. Зазначення оціночних суджень позбавляє права позивача спростувати чи довести конкретні факти.
Суд також урахував, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - ЗУ №996-XIV) є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ №996-XIV можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Абзацом першим п.201.10 ст.201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Отже, дії позивача, як постачальника, щодо реєстрації в ЄРПН спірних РК щодо постачання є виконанням встановленого законом обов`язку.
Обґрунтованість підстав неврахування отриманих від позивача до електронних і письмових повідомлень відповідачем 1 під час судового розгляду справи не підтверджена. 
Підстава спірних рішень щодо ненадання/часткове надання платником податку додаткових письмових пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН спростовані відомостями отриманих відповідачем 1 додатків до пояснень та доводить допущення порушення вказаних норм відповідачем 1. 
Тому суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача 1 протиправні та підлягає скасуванню у повному обсязі.
Встановлені обставини спору підтверджують, що відповідач 1 не аналізував змісту отриманих від позивача документів в контексті отриманих від нього пояснень, що ПН зареєстрована на авансові кошти без фактичної передачі товару.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1. ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Абзацом першим п.201.1 ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
ПН згідно з п.201.7 ст.201 ПК України складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Додатково, з огляду на фактичне встановлення судом наявності первинних документів свідчить про формальний розгляд відповідачем 1 документів для реєстрації спірних РК. Тому відсутні підстави для судового втручання в дискреційні повноваження відповідача 1 щодо їх розгляду та оцінки. 
Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН також затверджений згаданою вище постановою КМУ №1165. 
Згідно з пунктом 12 за результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, приймає одне з таких рішень:
задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;
залишає скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі без змін.
Підстави, за наявності яких приймається одне зі вказаних рішень, зазначений Порядок не передбачає.
Правом адміністративного оскарження вказаних вище рішень до відповідача 2 позивач не скористався.
Тому належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН відповідача 1 повторно розглянути матеріали позивача щодо реєстрації в ЄРПН виписаної ним РК та прийняти в установленому законодавством порядку, спосіб і строки рішення з урахуванням мотивів суду, викладених у цьому рішенні.
За умови надання достатнього пакету документів для реєстрації РК та належного їх розгляду відповідна комісія не може прийняти декілька правомірних рішень. За наявності підстав єдиним законним є рішення про реєстрацію РК в ЄРПН. Тобто, таке повноваження не є дискреційним.
Отже, позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу, 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою, підтверджені платіжною інструкцією від 04.11.2025 на суму 2422,40грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, який порушив заявлені права позивача – половина суми.
З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що позивач уклав з Адвокатським бюро ПОПОВА Андрія договір про надання правничої допомоги. Згідно з платіжною інструкцією від 04.11.2025 позивач на підставі вказаного вище Договору оплатив Адвокатському бюро ПОПОВА Андрія кошти в сумі 5000,00грн.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.
Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд врахував, що відповідачі не подали до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд врахував, що позовна заява підписана та подана через електронний суд зазначеним вище адвокатом. Зміст позовної заяви свідчить, що її складено фахівцем в галузі права. Щодо зазначеної категорії справ наявна усталена судова практика. Особливостей іншого застосування норм права заявлені у цій справі спірні правовідносини не мають. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00грн. 
З огляду на результат вирішеного спору стягненню підлягає на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, який порушив права позивача, половина суми вказаних судових витрат.
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов адвоката Попова А.В. від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАНН» (код ЄДРПОУ 41047365).

Визнати протиправними і скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Черкаській області від 15.05.2025 №12872646/41047365.
Зобов`язати Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; код ЄДРПОУ 44131663) повторно розглянути матеріали Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАНН» (18007, Черкаська обл., Черкаський р-н., м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, буд.47; код ЄДРПОУ 41047365) щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаного ним розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 03.05.2024 №22 та прийняти в установленому законодавством порядку, спосіб і строки рішення з урахуванням мотивів суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, 235; код ЄДРПОУ 44131663) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МАНН» (18007, Черкаська обл., Черкаський р-н., м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, буд.47; код ЄДРПОУ 41047365) частину понесених судових витрат зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а саме в розмірі 1211,20 (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) та витрати, пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги адвоката, в розмірі 2500,00грн (дві тисячі п`ятсот гривень нуль копійок).
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Анжеліка БАБИЧ