Справа №461/10539/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Герман М.І.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 

Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
(01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; ЄДРПОУ: 38548598), 
в особі представника Соломко Анастасії Геннадіївни 
(01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; РНОКПП: НОМЕР_1 
e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 
до 
ОСОБА_2 
( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 
адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення заборгованості, 
встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання,  інші процесуальні дії у справі
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», в особі представника Соломко Анастасії Геннадіївни, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором №1539-0309 від 11.04.2025 у розмірі 60808 грн. 30 коп. та судові витрати по справі.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 11.04.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1539-0309. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15 600,00 грн; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 28 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00% від суми кредиту; промо-ставка - 0,75% в день; знижена % ставка - 1,00 % в день. 
Також, Додатковою угодою №1 від 03.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309 від 11.04.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 400,00 грн, Додатковою угодою №2 від 10.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309 від 11.04.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 700,00, Додатковою угодою_№3 від 21.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309 від 11.04.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 400,00 грн, Додатковою угодою №4 від 30.05.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309 від 11.04.2025 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 900,00 грн (роздруківка тексту Додаткової угоди додається до цієї Позовної заяви).
Як стверджує представник позивача, ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання, не повернула у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконала у повному обсязі усі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, встановленого у договорі. 
Представник позивача просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №1539-0309 від 11.04.2025 в розмірі 60808 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 19955 грн. 54 коп., заборгованості за процентами - 27967 грн. 76 коп., заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, та заборгованість по комісії - 285 грн. 00 коп
У зв`язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку наявна за кредитним договором заборгованість не погашається, позивач просить стягнути таку у судовому порядку.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
06.01.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечує проти задоволення позовних вимог, з підстав наведених у ньому. Зокрема вказує, що довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування відповідачу суми кредиту у розмірі 15600 грн. грн за договором від 11.04.2025 року № 1539-0309 за допомогою системи EASYPAY_API не містить даних про дату перерахування та суми, а номера банківських карток, на які були зараховані кошти, не співпадають з датами, сумами та номерами банківських карток, які зазначені в договорі, та не відповідають умовам договору. 
Зазначає, що Правила надання грошових коштів у позику є пропозицією укласти Електронний договір в розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», розроблені відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист персональних даних», Закону України «Про споживче кредитування», Закону України "Про електронний документа та електронний документообіг", Положення про визначення умов провадження діяльності з надання фінансових послуг, здійснення яких потребує відповідної ліцензії (ліцензійних умов), затверджених Постановою Правління Національного банку України від 30.03.2021 №27 та інших нормативно-правових актів щодо регулювання ринків фінансових послуг, які передбачали підписання анкети-заявки, з урахуванням вимог законодавства про захист персональних даних, сплату процентів, однак вони не містять підпису відповідача, а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання грошових коштів у позику, ознайомившись з ними. 
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розумів саме ці умови та погодився з ними, з огляду на значний обсяг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування коштами, саме у зазначених документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Правила надання грошових коштів у кредит, в тому числі на умова фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», частиною кредитного договору.
Вказує, що роздруківка Правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Розрахунки заборгованості не є доказом наявності заборгованості, не є первинними документами бухгалтерського обліку та не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, які б дозволили перевірити в дійсності правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань), так як умовами договору передбачено нарахування відсотків з першого дня користування кредитними коштами. Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем не надано.
Представник відповідача заперечує проти розміру заборгованості, який визначило ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у позовній заяві та підтверджений лише випискою, сформованою на свій розсуд. Заперечуючи проти розміру боргу, зазначає. що відповідач перші три місяці користування кредитними коштами сплачував в належному розмірі, однак, вони не зафіксовані ані в розрахунку заборгованості від позивача, а ні в інших бухгалтерських документах та регістрах, де повинна фіксуватися сума сплати за кредитними зобов`язаннями. Також зазначила, що, як убачається із наданого позивачем розрахунку боргу, усупереч умовам спірного договору та статті 19 Закону України «Про споживчий кредит» позикодавець весь час проводив нарахування відсотків на всю суму кредиту, без врахування сплачених позичальником сум. відповідача вважає необґрунтованим наданий позивачем розрахунок боргу, який не підтверджений первинними бухгалтерськими документами.
Вказує, що відсутність детального розрахунку не підтверджує правильності нарахування відсотків за кредитним договором, наявності у позичальника боргу у розмірі, заявленого до стягнення кредитодавцем. Надані позивачем документи лише констатують заборгованість у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір. Зазначає, про непропорційно великі суми відсотків нарахованих позивачем.
Крім того, зазначає, що відповідач є членом сім`ї військовозобов`язаного. Чоловік відповідача проходить військову службу в ЗСУ та є учасником бойових дій, що позбавляє можливості позивача нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, відповідно до законодавства, щодо списання нарахованих відсотків учасникам бойових дій та членам їх сімей.
Відтак, враховуючи вищенаведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Відповідно до наявного у матеріалах справи клопотання, уповноважений представник просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, в частині тіла кредиту (основної заборгованості), в іншій частині просила відмовити з підстав викладених у відзиві.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що 11.04.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1539-0309.
Таким чином, 11.04.2025 між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ч. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 було надано одноразовий ідентифікатор А7206, для підписання кредитного договору №1539-0309 від 11.04.2025, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
Згідно п. 4.1, 4.2, 4.8, 4.10, 4.11, 4.12, 4.14, 4.15, 4.16, 4.17 договору, датою видачі кредиту є 11.04.2025; сума кредиту 15 600 грн; базовий період складає 28 календарних днів; стандартна процентна ставка 1.00% за кожен день користування кредитом, у період 180 календарних днів, 0.74% за період починаючи з 181 календарного дня; строк кредитування 365 днів; дата повернення кредиту - 365 днів; реальна річна процентна ставка - 3307.58%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 67848,08 грн., денна процентна ставка на дату укладення - 0.918%.
03.05.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено електронну додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309, відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 4400 грн. (електронний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6664).
10.05.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено електронну додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309, відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 700 грн. (електронний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6403).
21.05.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено електронну додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309, відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 3400 грн. (електронний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А9841).
30.05.2025 між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено електронну додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1539-0309, відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1900 грн. (електронний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8933).
ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт підтверджується наявною довідкою про перерахування суми кредиту №1539-0309 від 11.04.2025 року.
Сторона відповідача визнала в ході судового розгляду факти укладення наведених договорів та отримання кредитних коштів на їх виконання. 
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У порушення вище наведених норм закону та умов кредитного договору (додаткових угод), ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 22.10.2025, за розрахунком позивача, становить 60808 грн. 30 коп. та складається з основного боргу 19955 грн. 55 коп., залишок відсотків - 27967 грн. 76 коп., залишок відсотків за ст. 625 ЦК України - 12600 грн. 00 коп., залишок комісій - 285 грн. 00 коп. 
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Оцінюючи надані позивачем розрахунки, суд враховує наступне.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 статті 639 ЦК України, передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що між відповідачем та позивачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), який укладено в електронній формі та підписаний електронними підписами сторін.
Положення статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» регламентує, що надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією ідентифікує особу. 
У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право:
1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення;
2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення.
Зважаючи на вказане положення Закону, у разі, якщо б під час виконання платіжної операції по перерахунку кредитних коштів відповідачці, відомості про неї, як про належного отримувача за реквізитами платіжної картки не підтвердились, то операція із зарахування коштів взагалі не відбулася б.
Перерахування коштів підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1539-0309 від 11.04.2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс», про видачу кредиту у загальному розмірі 26000 грн. 00 коп. та довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.10.2025 №7/17228.
Водночас, представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині тіла кредиту, а відтак і факт укладення договору та додаткових угод, що також спростовує твердження сторони відповідача про відсутність підпису відповідача на Правилах надання грошових коштів, як підставу для відмови у задоволенні позову, тобто відповідач визнає факт укладення кредитного договору, додаткових угод до нього та отримання коштів у відповідній сумі. 
Суд зазначає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. 
Разом з тим, оцінюючи питання розміру заборгованості зазначеного у вказаному розрахунку та його обґрунтованості, суд приймає до уваги наступне.
Заперечуючи суму процентів заявлених позивачем, представник відповідача зазначає, що чоловік відповідача є учасником бойових дій та проходить військову службу в ЗСУ, що є підставою для списання нарахованих процентів. 
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 30.12.2022 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Франківським ВДРАЦС у м. Львові Західного міжрегіонального управління ЗМУ МЮ зареєстровано факт укладення шлюбу.
Відповідно до копії посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, дата видачі 25.05.2021 року.
Згідно ст. 5 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі у тексті Закон № 2011-XII, у редакції, що діяла станом на час виникнення та існування спірних правовідносин), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України", особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 "Про часткову мобілізацію", затвердженим Законом України № 1126-VII від 17.03.2014, оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього моменту в Україні настав особливий період.
Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 N 2102-IX в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався і який триває дотепер.
Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, строк проведення якої неодноразово продовжувався і триває дотепер.
Таким чином, особливий період, який почався з 17.03.2014, триває досі.
Зі змісту кредитного договору слідує, що цей договір є договором споживчого кредиту та не є кредитним договором щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
З огляду на наведені вище положення законодавства відповідачу, як дружині військовослужбовця Збройних сил України, який є військовослужбовцем, під час дії особливого періоду, який брав та бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто є учасником бойових дій, проценти та штрафні санкції за кредитним договором не повинні нараховуватися, оскільки на відповідача поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Окрім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином позивач не вправі вимагати від відповідача стягнення заборгованості за нарахованими процентами та неустойкою.
Окрім цього, згідно п. 4.11 кредитного договору №1539-0309 від 11.04.2025 та п. 2.6 додаткових угод до кредитного договору №1539-0309 від 11.04.2025 комісія за видачу кредиту становить 15.00%.
У постанові Верховного Суду від 09.12.2019 у справі №524/5152/15-ц суд зробив висновок: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконання прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів»(будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року».
Отже, кредитний договір (додаткові угоди), укладений між сторонами, в частині, що передбачає сплату позичальником плати за надання кредиту є недійсним, а договір кредиту №1539-0309 від 11.04.2025 та додаткові угоди, укладений між сторонами у цій частині є нікчемним, що встановлено законом. 
Таким чином, товариство не може вимагати від ОСОБА_2 заборгованість в частині простроченої плати за надання кредиту.
За встановлених обставин, ураховуючи наведені вище обставини та мотиви, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем в частині стягнення боргу за тілом кредиту в сумі 19955 грн. 54 коп., позов слід задовольнити частково у цій частині.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» судового збору в розмірі пропорційно задоволеним вимогам, що становить 794 грн 96 коп.
Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, 
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість у розмірі 19955 гривень 54 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 794 гривні 96 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 
позивач ? Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
(01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; ЄДРПОУ: 38548598), 
представник позивача ? Соломко Анастасія Геннадіївна 
(01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407; РНОКПП: НОМЕР_5 
e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 
відповідач - ОСОБА_2 
( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 
адреса: АДРЕСА_1 )
представник відповідача - ОСОБА_1 
( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складено 19 січня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький