Справа №: 343/2430/25 
Провадження №: 2/343/59/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Долина
Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:
головуючого судді – Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 343/2430/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Скрябін О.М., звернулась до суду із позовом, до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 01.06.2024 Управлінням реєстрації актів цивільного стану м. Краків, запис АН 4847506.
В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі. З їхньої спільної вини подальше подружнє життя є неможливим. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2025 року. Посилаючись на добровільність шлюбу, зазначає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому вона наполягає на його розірванні, не надаючи строку на примирення.
У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Скрябін О.М. не з`явились. Безпосередньо у позовній заяві та окремому клопотанні (а.с. 22) позивачка просила розгляд справи проводити без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не з`явився. На адресу суду 12.01.2026 надіслав заяву (а.с. 36), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Вказав, що шлюбні відносини між ним та позивачкою ОСОБА_1 припинені і подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Розгляд справи просить проводити без його участі.
ІІ. Заяви сторін та процесуальні дії у справі:
10 грудня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.
Сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, підтримання та визнання позовних вимог.
Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання ним позову та доходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.
Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
відповідно до копії свідоцтва про шлюб USC/OZ/2 (а.с. 11-13), сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. 
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони не можуть вирішити в позасудовому порядку.
ІV. Оцінка суду:
дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п. 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин, враховуючи, що сімейні правовідносини з іноземним елементом пов`язані одразу з двома, а іноді й більше державами, і, відповідно, з двома або кількома правовими системами, які часто по-різному врегульовують питання шлюбу і сім`ї (встановлення шлюбного віку, умов вступу в шлюб, підстав та допустимості розірвання шлюбу, визначення належності і поділу майна подружжя, порядку стягнення аліментів на дитину та одного з подружжя тощо).
Так, розглядаючи справи про розірвання шлюбу, про визнання шлюбу недійсним, суду слід брати до уваги таке.
Правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі.
Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. У випадку відсутності такої ситуації - правові наслідки шлюбу визначаються правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Спільним особистим законом подружжя, які є громадянами України, незалежно від місця їхнього постійного проживання є право України, а тому розірвання шлюбу між ними здійснюється за законодавством України.
Згідно зі ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.
Відповідно до ст. 60 вищевказаного Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.
Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.
Матеріалами справи встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 01.06.2024 у Малопольському воєводстві Управління реєстрації актів цивільного стану м. Краків. Обоє із сторін є громадянами України, тому суд вважає за необхідне до зазначених правовідносин при вирішенні справи про розірвання шлюбу застосувати законодавство України.
Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не заявляв, позов визнав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати.
На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 114 СК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 01.06.2024 Управлінням реєстрації актів цивільного стану м. Краків, запис АН 4847506 - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: І.М.Андрусів