КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 376/415/25 Головуючий у суді першої інстанції - Ловінська С.С.
Номер провадження № 22-ц/824/18532/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря - Марченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фурсівської сільської ради, поданою представником Бобриком Олександром Володимировичем, на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Ловінської С.С., у місті Сквира, у справі за заявою Фурсівської сільської ради, заінтересовані особи: Державний реєстратор Фурсівської сільської ради Бондаренко Леся Михайлівна, Сквирське районне споживче товариство, про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року Фурсівська сільська рада звернулася до суду із заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади, відповідно до якої просить передати у комунальну власність Фурсівської сільської територіальної громади в особі Фурсівської сільської ради безхазяйне нерухоме майно нежитлову будівлю, загальною площею - 138 кв. м., кількість поверхів 1, площа забудови 202 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що вказане нежитлове приміщення є безхазяйним та взято на облік державним реєстратором Фурсівської сільської ради, остання звертається до суду з даною заявою.
03 червня 2025 року представник заінтересованої особи Сквирського районного споживчого товариства - Хімчук В.Л. надав до суду заяву про залишення заяви Фурсівської сільської ради без розгляду, оскільки між Фурсівською сільською радою та Сквирським районним споживчим товариством існує майновий спір.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року заяву Фурсівської сільської ради залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник Фурсівської сільської ради - Бобрик О.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви Фурсівської сільської ради в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, суд першої інстанції на підставі наданих заінтересованою особою доказів встановив, що заінтересована особа є потенційним власником майна, яке орган місцевого самоврядування просить передати у комунальну власність як безхазяйне, а відтак виникає спір між заявником та заінтересованою особою і заява про передачу безхазяйної нерухомої речі залишається без розгляду, проте вказане не відповідає дійсності.
Зазначає, що між ними існував спір, оскільки громадянин ОСОБА_1 та Сквирське районне споживче товариство склали розписку, відповідно до якої ОСОБА_1 заплатив у касу Сквирського районного споживчого товариства грошові кошти за нежитлове приміщення (магазин) та земельну ділянку для будівництва і обслуговування приміщення. Також даною розпискою Сквирське споживче товариство зобов`язується оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу до кінця грудня місяця 2022 року.
Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 02 березня 2023 року у справі № 376/421/23 позов ОСОБА_1 до Сквирського районного споживчого товариства про визнання договору купівлі продажу дійсним, визнання права власності на нежитлову будівлю (магазин) з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування нежитлового приміщення - задоволено. Визнано Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (магазину) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,0 кв. м., земельної ділянки площею 0,2 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування нежилого приміщення (магазину), господарських будівель і споруд від 10 червня 2022 року виконаним та дійсним. Визнано за ОСОБА_1 , право власності на вищевказане нерухоме майно.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду Фурсівська сільська рада подала апеляційну скаргу і постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 376/421/23 апеляційну скаргу Фурсівської сільської ради - задоволено частково. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 02 березня 2023 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сквирського районного споживчого товариства про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нежитлову будівлю з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування нежитлового приміщення. 
Таким чином, вважає, що на даний момент спір між Фурсівською сільською радою та Сквирським районним споживчим товариством з-приводу оскаржуваного майна відсутній. 
Разом з тим, наголошує, що відповідно до протоколу №2 загальних зборів колгоспників колгоспу «Заповіт Ілліча» від 14 лютого 1987 року власником оскаржуваного нерухомого майна був саме колгосп «Заповіт Ілліча».
Формою № 52 «Сільгоспоблік» від 24 грудня 1990 року колгосп «Заповіт Ілліча» передав, а Великополовецьке сільпо прийняло в експлуатацію магазин в с. Пищики.
Доказів того, що Великополовецьке сільпо входило до складу Сквирського районного споживчого товариства матеріали справи не містять.
На підставі викладеного, за відсутності правовстановлюючих документів на оскаржувану нежитлову будівлю у Сквирського районного споживчого товариства, сторона заявника вважає, що спору між Сквирським районним споживчим товариством та Фурсівською сільською радою - не існує.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
При апеляційному розгляді справи представник Фурсівської сільської ради - Бобрик О.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
Заінтересована особа Державний реєстратор Фурсівської сільської ради Бондаренко Л.М. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Заінтересована особа Сквирське районне споживче товариство, належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи не з`явилося (а.с. 206).
У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника у справі та заінтересованої особи Державного реєстратора Фурсівської сільської ради Бондаренко Л.М., вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції, вирішуючи подану заяву Фурсівської сільської ради про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади встановив, що із заявлених заявником вимог виник спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому районний суд прийшов до висновку, що заяву слід залишити без розгляду.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви Фурсівської сільської ради про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади відповідає з огляду на наступне.
Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Так, відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
Існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.
Відтак, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Із матеріалів справи вбачається, що на підставі положень ч. 1, 4 ст. 294 ЦПК України Сквирське районне споживче товариство було залучено до розгляду справи як заінтересовану особу.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Вищевикладена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, а саме: Постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року по справі №207/3261/21, Постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року по справі №553/1936/21, Постанова Верховного Суду від 27 вересня 2024 року по справі №570/6628/23.
Із матеріалів справи вбачається, що заявник у справі Фурсівська сільська рада звернулася до суду із заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади, відповідно до якої просила суд передати у власність Фурсівської сільської територіальної громади в особі Фурсівської сільської ради безхазяйне нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 138 кв. м., кількість поверхів - 1, площа забудови 202 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Предметом вказаної заяви є передача безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади.
03 червня 2025 року на адресу районного суду від представника Сквирського районного споживчого товариства - Хімчука В.Л. надійшла заява, відповідно до якої просив суд залишити заяву Фурсівської сільської ради без розгляду і роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах. Вказана заява мотивована тим, що між Сквирським районним споживчим товариством та заявником у справі існує майновий спір.
Враховуючи, що Сквирське районне споживче товариство заперечує проти передачі у комунальну власність Фурсівської сільської територіальної громади в особі Фурсівської сільської ради безхазяйне нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 138 кв. м., кількість поверхів - 1, площа забудови 202 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що передача безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право.
Під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 2-о-59/2009, (провадження № 61-20392св21), від 15 січня 2025 року у справі № 205/3998/22 (провадження № 61-2346св24)).
Інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням будь-якого спору про право.
Питання, заявлене Фурсівською сільською радою у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій Сквирського районного споживчого товариства та може вирішуватись у межах спору в рамках позовного провадження.
Заявник вказує, що між ним та Сквирським районним споживчим товариством відсутній спір про право з-приводу оскаржуваного майна на підтвердження вказаного посилається на постанову Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 376/421/23, якою апеляційну скаргу Фурсівської сільської ради - задоволено частково. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 02 березня 2023 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сквирського районного споживчого товариства про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нежитлову будівлю з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування нежитлового приміщення. Відтак, зазначає, що розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Сквирського районного споживчого товариства про визнання договору купівлі продажу дійсним, визнання права власності на нежитлову будівлю (магазин) з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку для будівництва та обслуговування нежитлового приміщення закінчено по суті.
Колегія суддів критично оцінює вищевказані доводи заявника, оскільки у даній справі вбачається спір про право між Фурсівською сільською радою та Сквирським районним споживчим товариством, тоді як у справі № 376/421/23 спір виник між ОСОБА_1 та Сквирським районним споживчим товариством.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фурсівської сільської ради, подану представником Бобриком Олександром Володимировичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 25 грудня 2025 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський
Судді : Т.Ц.Кашперська
В.О.Фінагеєв