Справа № 127/37626/25 
Провадження № 2/127/8866/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2026 року 	Вінницький міський суд Вінницької області	

в складі головуючого судді Ан О.В.,
за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
УСТАНОВИВ:
У грудні 2025 до суду з позовом звернулась ОСОБА_1 , яка просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину почавши стягнення з дня звернення до суду з цією заявою до досягнення старшою дитиною повноліття. Мотивувала заявлені вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у грудні 2025 року. Сторони мають спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідач стабільної матеріальної допомоги у матеріальному забезпеченні дітей не надає, тому позивач була змушена звернутися до суду із позовом.
Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Олійник Ю.А. суду надала заяву у якій просила позов задовольнити із підстав наведених у ньому, здійснити розгляд справи у її відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, суду надав заяву у якій позов визнав, розгляд справи просив здійснити у його відсутність. 
Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області розірвано 10.09.2025.
Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діти проживають разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . 
Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд дослідивши докази, норми закону дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з  ОСОБА_2 аліменти в розпорядження позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 1211,20 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. 
Також з відповідача на користь позивача слід стягнути 6000 грн в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 79, 81, 89, 141, 206, 244, 263, 273, 280, 430 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_2 в розпорядження  ОСОБА_1  аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 01.12.2025 і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  6000 (шість тисяч ) гривень судових витрат на правову допомогу. 
Рішення суду в розмірі місячного розміру аліментів допустити до негайного виконання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса:  АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 15.01.2026

Суддя: