Справа № 686/18377/25
Провадження № 1-кп/686/595/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого – судді ОСОБА_1 , при секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальні провадженні внесені до ЄРДР за № 12025243000001365 від 01.05.2025 та № 12025243060000170 від 03.05.2025 на підставі обвинувальних актів по обвинуваченню: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка, Красилівського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2025, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 390-1 КК України, до покарання у виді одного року пробаційного нагляду;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 126-1, 390-1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 перебуваючи на обліку осіб в категорії «Кривдник» (особа, яка вчинила домашнє насильство) у Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке виразилось у систематичних словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, залякуванні що призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних обставин.
Так, 30 квітня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 повторно протягом року домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у вираженні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173? КУпАП.
Також, 16 жовтня 2024 року близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_5 повторно протягом року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2024 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173? КУпАП.
Крім того, ОСОБА_5 30 грудня 2024 року о 17:00 годині, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив відносно дружини ОСОБА_4 , повторно протягом року, домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, кричав на неї, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2025 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173? КУпАП.
Окрім цього, 24 лютого 2025 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 березня 2025 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173? КУпАП.
14 березня 2025 року, близько 20 год. 25 хв., ОСОБА_5 повторно протягом року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_4 , а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173? КУпАП.
10 квітня 2025 року о 18 год. 16 хв. ОСОБА_5 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 , домашнє насильство психологічного характеру, що виражалося у висловлюванні нецензурною лайкою в її сторону, погрозами фізичною розправою, залякувані, чим завдав останній психологічної шкоди, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2025 року ОСОБА_5 за вказаним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173? КУпАП.
17 квітня 2025 року, близько 09 год., ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відносно ОСОБА_4 що виразилося у висловлюванні нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, що в подальшому призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.
Систематичне вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_4 (дружини), яке відбулось 30.04.2024, 16.10.2024, 30.12.2024, 24.02.2025, 14.03.2025, 10.04.2025 та 17.04.2025 стало психотравмувальним для потерпілої та викликало у неї погіршення якості її життя та завдали психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, емоційної вразливості, дратівливості, слабкості, застрягаємості на сімейних емоційно-негативних переживаннях, почуття приниження та образи, тривожності.
За умисні дії, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства, щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за статтею 126 -1 КК України. 
Крім того, згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2025 у цивільній справі № 686/7403/25 винесено рішення про видачу обмежувального припису строком на шість місяців, згідно якого ОСОБА_5 заборонено перебувати за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 ; заборонено наближатись на відстань 300 метрів до ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 ; заборонено ОСОБА_5 , вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці/місцях, невідомому кривднику.
Проте ОСОБА_5 нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, умисно, 02.05.2025 о 15:50 годин та 13.05.2025 о 15:30 годин, прийшов до місця проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт та контактував з ОСОБА_4 , чим порушив обмежувальний припис в частині заборони перебувати та наближатись до місця проживання ОСОБА_4 та контактувати з нею. 
Даними діями ОСОБА_5 умисно не виконав обмежувальний припис, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження, а саме перебував за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , наблизився на відстань 300 метрів до заявниці в квартирі та контактував з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
За дії, які виразились в умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за статтею 390-1 КК України.
Винуватість ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, показами самого обвинуваченого ОСОБА_5 , який показав, що дійсно він здійснив правопорушення за тих обставинах, що вказані в обвинувальних актах, не оспорював фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень. На досудовому розслідуванні та в ході судового розгляду розповіли, як вчиняв дії і за яких обставин, у скоєному розкаюється, співпрацював із слідством, просить суворо не карати та призначити мінімальне покарання передбачене санкціями статей за якими він обвинувачується .
Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що дійсно обвинувачений вчинив дії вказані в обвинувальному акті, проте на сьогодні пройшов курс лікування і на має залежності від алкоголю, має позитивну пост кримінальну поведінку та виправився. 

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового провадження, після з`ясування добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши наслідки такого рішення.
Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються і підтверджуються показаннями обвинуваченого та письмовими доказами, які зібрані на стадії досудового слідства та підтверджують обставини обвинувачення викладені в обвинувальних актах.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 було кваліфіковано за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство та за статтею 390-1 КК України , як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом. 
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані суду документи, з`ясувавши правильність розуміння та значення обвинуваченим змісту фактичних обставин, які ніким із учасників процесу не оспорюється, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 слід визнати винуватими у вчинені кримінальних правопорушень і його дії слід кваліфікувати за статтею 126-1 КК України, як умисному систематичному вчиненні психологічного насильства, щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи та за статтєю 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом. 
При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаюється у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинку, пройшов курс лікування та має позитивну пост кримінальну поведінку, дані обставини відповідно до положень статті 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання. ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатру, перебував на спостережені Хмельницького обласного медичного центрі психічного здоров`я із приводу діагнозу: ППРВВА. Обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин судом не встановлено. 
На момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 вчинив діяння, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином (ст. 126-1, 390-1 КК України). 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе і йому слід призначити покарання із врахуванням наявність декількох пом`якшуючих обставин покарання: щире каяття, сприяння слідству, та з врахування особи обвинуваченого, який на сьогодні є соціально адаптованою особою, ризики вчинення повторного злочину та ризики небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого, тому суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у межах санкції статей 126-1 та 390-1 КК України у виді обмеження волі. Інші міри покарання передбаченні санкціями статті 126-1, 390-1 КК України – громадські роботи, позбавлення волі суд вважає недоцільним призначати, оскільки дані покарання не відповідають особі винного та не будуть направленні на виправлення обвинуваченого, а відповідно ч. 5 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення, тому покарання ОСОБА_5 у виді пробаційного нагляду не можливо призначити. Саме таке покарання відповідає особі винного та скоєному ним діянню і є достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів.
Крім того, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин покарання: щире каяття, сприяння слідству, позитивна пост кримінальна поведінка обвинуваченого, особу обвинуваченого, який під час судового розгляду довів, що здатен стати на шлях виправлення, на сьогодні є соціально адаптованою особою, ризики вчинення повторного злочину та ризики небезпеки для суспільства з боку обвинуваченого, суд вважає, що виправлення останнього можливе без відбування покарання і в силу статей 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку і покладенням обов`язків передбачені статтею 76 КК України. 
Відповідно до вироку Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2025р. ОСОБА_5 засуджено за статтею 390-1 КК України за вчинення злочину протягом 10.04.2025 -14.04.2025 до покарання у виді одного року пробаційного нагляду і покладено на нього обв`язки відповідно до ч.ч. 2 ст. 59-1 КК України. Відповідно ч. 5 ст. 59-1 КК України пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.
Положенями ч. 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до висновків викладених у постанові Об`єднаної падати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.02.2021р. (справа № 760/26543/17) визначено підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до положень ст. 70 КК України. Так відповідно до положень закону та усталеної судової практики, коли особа засуджена за попереднім вироком до реального покарання (вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2025р. ОСОБА_5 засуджено за ст. 390-1 КК України до реального покарання – один рік пробаційного нагляду), а за нове кримінальне правопорушення. вчинене до попереднього вироку, вона засуджується до покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, у такому випадку ч. 4 ст. 70 КК України не застосовується, а кожний вирок повинен виконуватись самостійно. За таких обставин вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2025р. відносно ОСОБА_5 підлягає самостійному виконанню. 
Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки пройти програму для кривдників.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у особистого зобов`язання, підстав для його зміни суд не вбачає. Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 100, 368, 370, 371-374, 381-382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за статтею 126-1 та статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання за:
-статтею 126-1 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки:
-статтю 390-1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підстав частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 2 років обмеження волі.
Відповідно статті 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та 6 місяців. 
В силу вимог статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язок пройти програму для кривдників протягом трьох місяців.
До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 – особисте зобов`язання залишити без змін. 
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 26.05.2025р. за яким ОСОБА_5 засуджено за статтею 390-1 КК України до покарання у виді одного року пробаційного нагляду і покладено на нього обв`язки відповідно до ч. ч. 2 ст. 59-1 КК України виконувати самостійно.
Речові докази: ДВД – диски із відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок набирає законної сили, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх оголошення. 

Головуючий ОСОБА_1