П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22695/25	

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,
повний текст судового рішення
складено 03.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ШАЙН ХАУЗХОЛД» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року ТОВ «ШАЙН ХАУЗХОЛД» (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Одеської митниці (далі – відповідач), в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500020/2025/000181/2 від 17.06.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що документи, подані для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст.53 МК України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року позов задоволено повністю.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ «ШАЙН ХАУЗХОЛД» (Покупець) та YONGKANG TOOT INDUSTRY AND TRADE CO LIMITED (Продавець) 02.08.2021 року був укладений контракт KD210802, відповідно до якого Продавець зобов`язується постачати та передавати у власність Покупця товар асортимент якого вказаний та узгоджений сторонами в Специфікації до кожної окремої поставки в асортименті кількості та цінами згідно супровідних документів.
Згідно п.3.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах CFR - порт Одеса.
Відповідно до умов п.4.2 Контракту ціни, вказані в цьому контракті включають в себе вартість упаковки, маркірування в яких поставляється товар та доставку на умовах CFR Одеса.
Згідно п.6.2 Контракту місце передачі товару - порт Одеса, Чорноморськ.
На умовах визначених контрактом продавець здійснив поставку позивачу товару:
товар №1 - вироби кухонні або побутові з чорних металів, оцинковані: - Steel scourer "Blesk" blister pack / Шкребок металевий тм "Блеск" у блістері - 56700 шт.; - Mesh galvanized scourer 3pcs/pack/В`язаний металевий шкребок 3шт/уп. - 50100 уп. Торгівельна марка: Блеск. Виробник: нема даних. Країна виробництва: CN Китай;
товар №2 - дріт з корозійностійкої сталі, з масовою часткою нікелю менш як 2,5% (нікель (Ni) до 0,6%,): - Stainless steel wire 1Cr13 (0,13mm) / Дріт із нержавіючої сталі 1Cr13 діам. 0,13мм - 7,274т.. Хімічний склад: залізо (Fe) до 85%, хром (Cr) 11,5-13,5%, нікель (Ni) до 0,6%, марганець (Mn) до 1%, кремній (Si) до 1%, вуглець (С)до 0,08%, фосфор (Р)до 0,04%, сірка (Б,)до 0,03%.Торгівельна марка: нема даних Виробник: нема даних. Країна виробництва: CN Китай;
товар №3 - фольга зі сплаву алюмінію, без основи, без подальшого оброблення, у рулонах, завтовшки менш як 0,021мм: - Aluminium foil Alloy/Temper: 8011/O, 8,5mic*280/ Фольга алюмінієва, сплав 8011/О, 8,5 мкм*280мм - 4,574т.;- Aluminium foil Alloy/Temper: 8011/O, 14mic*280/ Фольга алюмінієва, сплав 8011/О, 14 мкм*280мм - 2,191т. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва: CN Китай;
товар №4 - готові текстильні вироби, ганчірки для миття підлоги, посуду, витирання пилу та подібні вироби для прибирання, з тканого синтетичного, не трикотажного матеріалу (мікрофібра): - Microfiber napkin for household needs, 30*30cm, 80% polyester, 20% polyamide/ Тряпка (серветка) із тканого матеріалу - мікрофібра для господарчих потреб, 30*30см, 80% поліестер, 20% поліамід - 72000шт.; - Microfiber napkin for household needs for glass and mirror, 30*30cm, 80% polyester, 20% polyamide/ Тряпка (серветка) із тканого матеріалу - мікрофібра для господарчих потреб для скла, дзеркала, 30*30сму 80% поліестер, 20% поліамід - 67500 шт.. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва: CN Китай;
товар №5 - моноволокна з максимальним поперечним перетином більш як 1мм (мононитки) з полімерних матеріалів: - PETG 3D printing filament/ PETG Нитка для 3D друку - 710шт.;- PLA 3D printing filament / PLA Нитка для 3D друку - 1020шт.; - SILK PLA+ 3D printing filament / SILK PLA+ Нитка для 3D друку - 330шт.; - ABS 3D printing filament/ABS Нитка для 3D друку - 300шт.; - PA6-CF 3D printing filament/PA6- CF Нитка для 3D друку - 30шт.; - Easy PA 3D printing filament / Easy PA Нитка для 3D друку - 60шт.; - TPU 3D printing filament / TPU Нитка для 3D друку - 240шт. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва: CN Китай.
З метою здійснення митного оформлення товару, представником Позивача (декларантом) було подано митну декларацію №25UA500020004582U6 від 17.06.2025 року, в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури).
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Пакувальний лист; Рахунок-фактура (інвойс); Коносамент; Навантажувальний документ; Зовнішньоекономічний договір (контракт) з додатками; Сертифікат якості; Автотранспортна накладна; Декларація про походження товару; Договір про надання послуг митного брокера; Специфікація; Додаткові угоди.
Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням №UA500500/2025/000125/1 від 05.03.2025 року, здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення.
Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500020/2025/000181/2 від 17.06.2025 року.
Підставами для відмови в прийнятті митної декларації за заявленою декларантом митною вартістю товарів відповідачем було вказано, що:
1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.4.2 Контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості до ціни товарів та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;
2) у поданих документах та на товарі відсутні відомості щодо інформації про виробника товару та торговельної марки, що має безпосередній вплив на його вартість;
3) відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил...», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення вказаної складової митної вартості до митного оформлення не надано;
4) згідно п.5.2 Контракту від 02.08.2021 року №КD210802 «Условия оплаты:
- оплата по факту получения товара Покупателем;
- Полная или частичная предоплата и доплата по факту получения товара Покупателем», при цьому ні в інвойсі від 09.04.2025 року №ВН250409, ні в специфікації №31/К0210802 від 09.04.20245 року до контракту 01.06.2024 року №27/КП210802 умови оплати не визначено;
5) згідно п.5.2 Контракту від 02.08.2021 року №КD210802 поставка товару здійснюється на умовах CFR Одеса-порт, відповідно до п.1 Додаткової угоди №2 від 29.09.2022 та Додаткової угоди №3 від 23.01.2023 умовами поставки є CFR Одеса-порт та CFR Константа, а відповідно до декларація товар поставляється на умовах CFR Чорноморськ;
6) додатково зазначає, що згідно п.3.5 Контракту від 02.08.2021 №КD210802 «Продавец обязуется произвести товар в адрес Покупателя, в соответствии с спецификацией согласованой сторонами »; п.3.6. контракту «Покупатель обязуется купить товар у Продавца в соответствии с спецификацией, согласованой сторонами» при цьому у наданій митного оформлення Специфікації від 09.04.2025 №31/К0210802 відсутні повні реквізити сторін та наявна лише печатка та підпис Продавця.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч.2 ст.53 МК України. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару містять розбіжності, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. В рішенні не обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі - МК України).
Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Так, як зазначено вище, однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів стало посилання відповідача на відсутність у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) даних щодо включення вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням до складової митної вартості до ціни товарів та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до п.4.2 Контракту витрати на пакування та маркування включені у вартість товару.
Також з цього приводу вірно зазначив суд першої інстанції, що доказів того, що сторони змінили ці умови контракту матеріали справи не містять, відповідач на них не посилається, а тому додатково зазначати цю умову у супровідних документах на товар у сторін підстав не має, та умовами контракту це не передбачено, та вартість пакування маркування не є витратами які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включається у митну вартість товару.
Таким чином, наведені відповідачем аргументи є безпідставними.
Наступною підставою для коригування митної вартості стало те, що у поданих декларантом документах та на товарі відсутні відомості щодо інформації про виробника товару та торговельної марки, що має безпосередній вплив на вартість такого товару.
З цього колегія суддів зазначає наступне.
У позові позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не прийнято до уваги те, що товар-дріт з корозійностійкої сталі з масовою часткою нікелю до 0,6% - це продукція загального призначення, та вартість таких товарів визначається за технічними характеристиками, а не за брендом; фольга з алюмінієвого сплаву в рулонах товщиною менш як 0,021 мм також є товаром загального використання, для якого визначальною є технічна специфікація, а не назва виробника; текстильні вироби (ганчірки з мікрофібри) та моноволокна, що використовуються як витратні матеріали, у більшості випадків можуть не маркуватися комерційними брендами, а їх ціна продажу на ринку також не формується залежно від виробника. Також відповідачем не доведено, що це є розбіжністю у документах.
Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача.
При цьому у п.3 Контракту вказано, що «Основным заводом-производителем по данному контракту является компания Yongkang Toot Industry and Trade Co., Limited, Адрес: Room 302, Block A, Jinzu building, Yongkang city, Zhejiang, China.
За таких обставин, колегія суддів відхиляє зазначені вище зауваження відповідача як наявність розбіжностей у документах.
Щодо зауважень відповідача в оскаржуваному рішенні стосовно підтвердження витрат на транспортування та не подання декларантом документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до умов Контракту сторони узгодили умови поставки CFR Чорноморськ.
Відповідно до основних правил міжнародних перевезень Інкотермс на умовах поставки CFR (вартість і фрахт), продавець доставляє товар на борт судна. Ризик втрати або пошкодження товару переходить від продавця до покупця, коли товар опиняється на борту судна. Продавець повинен укласти договір і оплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару у зазначений порт призначення, покупець має прийняти і розвантажити товар у порту призначення.
Отже, зважаючи на те, що перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки CFR, в даному випадку Товариство не повинно додатково нести витрати на транспортування вантажу до порту на території України.
Таким чином, вартість перевезення включається до вартості товару, що поставляється на умовах CFR, а відтак, якщо певні витрати вже включені до Контрактної вартості товару, відповідно митний орган не може запитувати додаткові документи з метою підтвердження їх числових показників.
Оскільки поставка товару на умовах CFR передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.
Таким чином, наведені вище доводи відповідача є помилковими, а в силу приписів п.п.6, 8 ч.2 ст.53 МК України документи, що містять відомості про вартість перевезення в даному випадку не вимагаються.
Щодо зауважень відповідача стосовно того, що ні в інвойсі, ні в специфікації до Контракту 01.06.2024 року №27/КП210802 умови оплати не визначено.
Колегія суддів, застосовуючи позицію та висновки Верховного Суду, зазначені нижче, вважає таке зауваження безпідставним.
Так, Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 року у справі №815/329/17 зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 року у справі №420/18880/21.
У постанові від 11.06.2019 року у справі №813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Щодо зауважень митного органу про те, що згідно п.5.2 Контракту поставка товару здійснюється на умовах CFR Одеса-порт, відповідно до п.1 Додаткової угоди №2 від 29.09.2022 року та Додаткової угоди №3 від 23.01.2023 року умовами поставки є CFR Одеса-порт та CFR Константа, а відповідно до декларація товар поставляється на умовах CFR Чорноморськ.
Колегія суддів не приймає такі доводи відповідача як наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару, виходячи з наступного.
Згідно п.3.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах CFR - порт Одеса.
Відповідно до умов п.4.2 Контракту ціни, вказані в цьому контракті включають в себе вартість упаковки, маркірування в яких поставляється товар та доставку на умовах CFR Одеса.
Згідно п.6.2 Контракту місце передачі товару - порт Одеса, Чорноморськ.
Як визнається відповідачем Додатковими угодами №2 та №3 передбачено можливість поставки товару на умовах CFR (порт Одеса або порт Констанца) як відомо порт Чорноморськ, знаходиться між цими портами та поруч із портом Одеси.
Умови поставки CFR згідно з Інкотермс 2020 визначають відповідальність продавця до моменту поставки у порт призначення, оскільки основне значення має те, що витрати на транспортування та навантаження до цього порту покладаються на продавця, і вони включені у вартість товару.
Поставка товару у порт Чорноморськ, який географічно та логістично належить до того ж торгового регіону, що й порт Одеса (Одеська область), жодним чином не впливає на обсяг витрат, що включені у ціну товару, а відповідно, і на митну вартість. Більше того, контракт не містить заборони на зміну конкретного порту призначення в межах узгоджених умов CFR, і така зміна є звичайною комерційною практикою з урахуванням логістичних та інфраструктурних особливостей українських портів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що митний орган не довів, що внаслідок поставки в порт Чорноморськ, а не в Одесу або Констанцу, відбулися будь-які зміни у вартості товару чи умовах контракту, що могли б вплинути на достовірність митної вартості.
Останнім зауваженням митного органу в оскаржуваному рішенні є те, що згідно п.3.5 Контракту «Продавец обязуется произвести товар в адрес Покупателя, в соответствии с спецификацией согласованой сторонами»; п 3.6 Контракту «Покупатель обязуется купить товар у Продавца в соответствии с спецификацией, согласованой сторонами» при цьому у наданій до митного оформлення Специфікації від 09.04.2025 року №31/К0210802 відсутні повні реквізити сторін та наявна лише печатка та підпис Продавця.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Специфікація, як і інвойс - це невід`ємні частини договору, в яких сторони узгоджують усі його умови, вказують найменування, кількість, вартість товару тощо. Таким чином, зауваження щодо невідповідності найменування товару у коносаменті і специфікації не впливає на ціноутворення за контрактом.
Відсутність у специфікації повних реквізитів сторін жодним чином не впливає на ціну товару, заявленого до митного оформлення. Митним органом не доведено та під час розгляду справи не встановлено, яким чином вказані недоліки вплинули на визначення митної вартості товару.
При цьому специфікація складається продавцем товару, та покупець (ТОВ) з свого боку тільки погоджує кількість та вартість товару вказаного у отриманій специфікації. 
Колегія суддів зазначає, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Також необхідно зазначити, що підроблення документів повинно бути підтверджено належними доказами, зокрема, експертними висновками, а не припущеннями.
Таким чином, колегія суддів не вбачає будь-яких розбіжностей в поданих до митного оформлення товару декларантом позивача документах, які стосуються перевезення товару, висловлені митним органом зауваження та розбіжності не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про ціну та партію товару.
Також колегія суддів, стосовно витребування митним органом додаткових документів, вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі №804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
У цій поставної Верховний Суд звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
З цього приводу слід зазначити, що якщо позивачем надані документи, які підтверджують митну вартість товару, що заявлена у митній декларації, вимога щодо надання додаткових документів і посилання на ненадання таких документів, як на підставу для відмови у митному оформленні товару, за заявленою позивачем митною вартістю, є безпідставними.
Також як зазначено в оскаржуваному рішенні та встановлено судом першої інстанції, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій товарами, відповідно до статті 59-63 МК України неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.
При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.
Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Натомість, у п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначено лише посилання на митні декларації, в порівняння з якою співставлялась вартість товару. 
В пункті 33 оскаржуваного рішення митний орган лише констатує неможливість застосування методів за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів у зв`язку із відсутністю у Митниці такої інформації.
З цього приводу необхідно зазначити, що відомості, які містяться в ЄАІС Держмитслужби, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Разом з тим, Верховним Судом сформовано правову позицію, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (Постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).
Отже, враховуючи наведені обставини та висновки, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зауваження, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містили розбіжності є необґрунтованими, оскільки надані позивачем документи спростовують твердження контролюючого органу про наявність в них розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують ціну імпортованого товару, зокрема наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалася на документально підтверджених відомостях, що піддавались обчисленню, поданих до митниці документів було достатньо для прийняття рішення про розмитнення товару за ціною Договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Таким чином, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та в подальшому скориговано митну вартість товару.
Враховуючи все наведене, колегія суддів робить висновок, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, та безпідставно, в порушення ст.58 МК України, здійснив визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.
Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими, а рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000181/2 від 17.06.2025 року є протиправним та належать до скасування.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія