справа №176/5249/25
провадження №1-кп/176/214/26

В И Р О К
Іменем України

15 січня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження по обвинуваченню 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , групи інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який проходив військову службу на посаді оператора безпілотних літальних апаратів 1 відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону, військової частини НОМЕР_1 , ВОС 216671А, у військовому званні «солдат», згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2025 №278, з 21.09.2025 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 грудня 2025 року за №12025046220000069, 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи батьком, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітніх дітей, достовірно знаючи, що відповідно до судового наказу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області № 2-н/176/85/22 від 01.03.2022, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання спільних малолітніх дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 08.02.2023 року, умисно порушив права своїх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
Постановою державного виконавця Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №73656635 від 22.12.2023 з виконання судового наказу №2-н/176/85/22 від 01.03.2022 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 неодноразово викликався до органів виконавчої служби України для вирішення питання щодо сплати аліментів.
Не дивлячись на це, ОСОБА_2 достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти та виконувати судовий наказ Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області, будучи фізично здоровим та працездатним, офіційно не працевлаштувався, з метою працевлаштування до Жовтоводського управління Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості не звертався.
ОСОБА_2 ніяких заходів для виконання рішення суду не вживав, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про джерела доходів державного виконавця не повідомляв, тобто добровільно судовий наказ не виконує, і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.
Тобто, не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав.
Таким чином ОСОБА_2 внаслідок умисної бездіяльності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи ухилитись від сплати аліментів, систематично і наполегливо не сплачував кошти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період часу з 08.02.2022 по 28.02.2024, з 01.04.2024 по 01.12.2025 у розмірі 184795 грн. 33 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
За викладених обставин, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). 
Згідно змісту письмової заяви, складеної у присутності захисника – адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та вказав, що згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Крім того, до обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви щодо розгляду даного обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також заяви потерпілої ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, його характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченому, не встановлено.
Так, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не має судимості, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, суд приходиться до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді одного року обмеження волі.
При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Цивільний позов заявлений не був.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік. 
Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_2 покласти обов`язки: 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_7