ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" січня 2026 р. справа № 300/4285/25
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" про стягнення боргу на суму 50106,55 гривень,

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі, також – позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) звернулося в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" (надалі, також – відповідач, ТОВ "КОТОСУШІ") про стягнення в дохід бюджету податкового боргу на суму 50106,55 гривень.
Підставою звернення до суду слугує реалізація позивачем приписів пункту 87.11 статті 87, пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, зумовлена бездіяльністю відповідача щодо сплати податкового боргу в зв`язку з несплатою податкових зобов`язань з єдиного податку з юридичний осіб, що виникли відповідно до:
– податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № 9314932995 за три квартали 2023 року від 09.11.2023 року на суму 49955,52 гривень. В зв`язку з частковою сплатою, сума до стягнення складає 29955,52 гривень;
– податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № 0232010407 від 09.05.2024 року, на суму 1020,00 гривень, що винесене на підставі акта № 6026/04-36-04-07/43591619 від 16.02.2024 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0172210407 від 18.04.2024 року, на суму 7500,00 гривень, що винесене на підставі акта № 9491/04-36-04-07/43591619 від 11.03.2024 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0172030407 від 18.04.2024 року, на суму 6387,58 гривень, що винесене на підставі акта № 9491/04-36-04-07/43591619 від 11.03.2024 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № 0014100407 від 10.01.2024 року, на суму 340,00 гривень, що винесене на підставі акта № 48005/04-36-04-07/43591619 від 20.12.2023 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0306490407 від 27.10.2023 року, на суму 1003,86 гривні, що винесене на підставі акта № 22245/04-36-04-07/43591619 від 19.06.2023 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0306550407 від 27.10.2023 року, на суму 3899,59 гривень, що винесене на підставі акта № 22245/04-36-04-07/43591619 від 19.06.2023 року (а.с. 1-36).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 38-39).
Копія ухвали про відкриття провадження по справі № 300/4285/25 була надіслана відповідачу 25.06.2025 засобами поштового зв`язку за адресою його зареєстрованого місця знаходження, однак, кореспонденція повернулась на адресу суду 01.07.2025 з відміткою установи поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 43).
Згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що останнє вручене належним чином.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 07.08.2025 по 22.08.2025 згідно наказу від 25.07.2025 № 213-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 47), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.08.2025 по 03.09.2025 згідно наказу від 20.08.2025 № 261-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 47), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 23.09.2025 по 07.10.2025 згідно наказу від 15.09.2025 № 290-В, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с. 47), у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи № 300/4285/25, на офіційному сайті Івано-Франківського окружного адміністративного суду 24.10.2025 о 15:49 (https://adm.if.court.gov.ua/sud0970/pres-centr/news/1903382/) розміщено повідомлення з наступним змістом:
"Івано-Франківський окружний адміністративний суд повідомляє Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" (відоме місцезнаходження: вул. Дністровська, буд. 26, м. Івано-Франківськ, 76018) про те, що на розгляді в Івано-Франківському окружному адміністративному суді за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, буд. 46, 76602, перебуває справа № 300/4285/25 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" про стягнення боргу на суму 50106,55 гривень.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 відкрито провадження по даній адміністративній справі. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Інформацію по даній справі учасники справи можуть отримати за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud0970/.
Головуючий суддя у справі Главач І.А." (а.с. 46).
Однак, станом на момент розгляду справи, відзиву чи будь-яких інших заяв від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 30.10.2025 по 07.11.2025, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" перебуває на обліку як платник податків ГУ ДПС в Івано-Франківській області, Івано-Франківська ДПІ (м. Івано-Франківськ) за кодом ЄДРПОУ 43591619.
Згідно довідки про суми податкового боргу платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" (код ЄДРПОУ 43591619) станом на 04.06.2025 року, за відповідачем обліковується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатоюподаткових зобов`язань з єдиного податку з юридичний осіб, що виникли відповідно до:
– податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № 9314932995 за три квартали 2023 року від 09.11.2023 року на суму 49955,52 гривень. В зв`язку з частковою сплатою, сума до стягнення складає 29955,52 гривень;
– податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № 0232010407 від 09.05.2024 року, на суму 1020,00 гривень, що винесене на підставі акта № 6026/04-36-04-07/43591619 від 16.02.2024 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0172210407 від 18.04.2024 року, на суму 7500,00 гривень, що винесене на підставі акта № 9491/04-36-04-07/43591619 від 11.03.2024 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0172030407 від 18.04.2024 року, на суму 6387,58 гривень, що винесене на підставі акта № 9491/04-36-04-07/43591619 від 11.03.2024 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "ПС" № 0014100407 від 10.01.2024 року, на суму 340,00 гривень, що винесене на підставі акта № 48005/04-36-04-07/43591619 від 20.12.2023 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0306490407 від 27.10.2023 року, на суму 1003,86 гривні, що винесене на підставі акта № 22245/04-36-04-07/43591619 від 19.06.2023 року;
– податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № 0306550407 від 27.10.2023 року, на суму 3899,59 гривень, що винесене на підставі акта № 22245/04-36-04-07/43591619 від 19.06.2023 року (а.с. 4).
09.11.2023 товариство з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" подало до ГУ ДПС в Івано-Франківській області податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи), в якій визначив суму єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 49955,52 грн (розділ ІІІ) (а.с. 5-6).
19.06.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ТОВ "КОТОСУШІ", за результатами проведення якої встановлено порушення, а саме порушення вимог щодо сплати податків, зборів, платежів з єдиного податку, про що зазначено в Акті № 22245/04-36-04-07/43591619 від 19.06.2023 (а.с. 21). Даний акт про проведення перевірки був надісланий відповідачу рекомендованим листом № 0600029104260 з повідомленням про вручення № 0690006365775, який було представнику відповідача 10.07.2023 (зворотна сторона а.с. 24).
На основі вищезазначеного акту Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 0306550407 від 27.10.2023 (а.с. 22). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом № 0600056729485 з повідомленням про вручення № 0690020018832, який було представнику відповідача 14.11.2023 (а.с. 24).
На основі вищезазначеного акту Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 0306490407 від 27.10.2023 (а.с. 23). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом № 0600056729485 з повідомленням про вручення № 0690020018832, який було представнику відповідача 14.11.2023 (а.с. 24).
20.12.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ТОВ "КОТОСУШІ", за результатами проведення якої встановлено порушення, а саме неподання чи несвоєчасне подання податкової звітності з єдиного податку, про що зазначено в Акті № 48005/04-36-04-07/43591619 від 20.12.2023 (а.с. 17). Даний акт про проведення перевірки був надісланий відповідачу рекомендованим листом № 0600071737893 з повідомленням про вручення № 0690027837774, який було представнику відповідача 26.12.2023 (зворотна сторона а.с. 20).
На основі вищезазначеного акту Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № 0014100407 від 10.01.2024 (а.с. 18). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом № 0600076867493 з повідомленням про вручення № 0690030258513, однак даний лист 24.04.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 20).
16.02.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ТОВ "КОТОСУШІ", за результатами проведення якої встановлено порушення, а саме неподання чи несвоєчасне подання податкової звітності з єдиного податку, про що зазначено в Акті № 6026/04-36-04-07/43591619 від 16.02.2024 (а.с. 10). Даний акт про проведення перевірки був надісланий відповідачу рекомендованим листом № 0600089203640 з повідомленням про вручення № 0690035738360, однак даний лист повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 13).
На основі вищезазначеного акту Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "ПС" № 0232010407 від 09.05.2024 (а.с. 11-12). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом № 0600918561894 з повідомленням про вручення № 0690049204570, однак даний лист 29.05.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (зворотна сторона а.с. 13).
11.03.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку ТОВ "КОТОСУШІ", за результатами проведення якої встановлено порушення, а саме порушення вимог щодо сплати податків, зборів, платежів з єдиного податку, про що зазначено в Акті № 9491/04-36-04-07/43591619 від 11.03.2024 (а.с. 14). Даний акт про проведення перевірки був надісланий відповідачу рекомендованим листом № 0600097532696 з повідомленням про вручення № 0690039404946, однак даний лист повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою, зміст якої встановити неможливо (а.с. 16).
На основі вищезазначеного акту Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 0172030407 від 18.04.2024 (а.с. 15). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом № 0600911868587 з повідомленням про вручення № 0690046025683, однак даний лист 04.05.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (зворотна сторона а.с. 16).
На основі вищезазначеного акту Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № 0172210407 від 18.04.2024 (а.с. 16). Дане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом № 0600911868587 з повідомленням про вручення № 0690046025683, однак даний лист 04.05.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (зворотна сторона а.с. 16).
У зв`язку з несплатою даних податкових зобов`язань за результатами проведеної перевірки Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області склало податкову вимогу форми "Ю" № 0000024-1305-0436 від 12.01.2024 (а.с. 8). Дана податкова вимога була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 4905123209483, однак даний лист 26.04.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (зворотна сторона а.с. 9).
У зв`язку з тим, що нараховані грошові зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій та пені) відповідачем добровільно та в повному обсязі не сплачено, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 6.1, 6.2, 6.3 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій. Сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
Відповідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Пунктом 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Усталеною є практика Верховного Суду про те, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати податкового боргу в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо Дана позиція прослідковується в Постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 826/18379/14, від 19.02.2019 у справі № 807/495/17, від 03.02.2022 у справі № 560/4343/19, від 14.02.2022 у справі № 826/9711/17 та ін..
При цьому, Верховний Суд наголошує, що при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених ПК України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до абзацу 2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки – цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Абзацом 3 пункту 76.1 статті 76 ПК України передбачено, що згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Відповідно до пункту 76.2 статті 76 ПК України, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 4 пункту 86.3 статті 86 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.
Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Як підтверджується матеріалами справи, позивачем проведено камеральні перевірки відповідача щодо своєчасності подання податкової звітності та дотримання вимог щодо сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів. За результатами даних перевірок складено акти, на підставі яких прийнято податкові повідомлення-рішення. Суд констатує, що позивачем було винесено податкові повідомлення-рішення з врахуванням норм, передбачених пунктом 86.8 Податкового кодексу України, та з дотриманням відповідного строку їх прийняття.
Таким чином, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень чи пояснень відповідача щодо суті правопорушень, визначених в актах про проведення камеральних перевірок, то податкові повідомлення-рішення слід вважати такими, що є правомірними. Таким висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.12.2024 у справі № 808/918/17, постанові від 03.04.2018 у справі № 810/5546/15, від 01.02.2023 у справі № 826/12220/17 та від 29.11.2023 у справі № 640/8338/21.
Відповідно до пунктів 36.1-36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Підпунктами 14.1.39, 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання – це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПК України).
В даній справі платником податків було самостійно визначено суму податкового зобов`язання, а також контролюючим органом здійснено нарахування відповідачу штрафних та фінансових санкцій за результатами проведених перевірок..
В межах даної справи належить встановити, протягом якого строку відповідач мав обов`язок сплатити задекларовані ним та визначені контролюючим органом платежі.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом, відповідач сформував податкову декларацію зі сплати єдиного податку за три квартали 2023 року та подав її до контролюючого органу 09.11.2023 (а.с. 5-6).
Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно із пунктом 291.4 статті 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на першу, другу, третю, четверту, п`яту та шосту групи платників єдиного податку.
Відповідно до абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи – електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 ПК України).
Положеннями пункту 295.3 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Пунктом 295.4 статті 295 ПК України визначено, що сплата єдиного податку платниками першої-третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.
Згідно пункту 296.1 статті 296 ПК України платники єдиного податку першої-третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.
Відповідно до пункту 296.3 статті 296 ПК України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.
Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) – протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
В даній ситуації, платником податків подано податкову декларацію за три квартали 2023 року. Податковий період закінчився 30 вересня 2023 року, відповідно з 1 жовтня 2023 року обчислюється період граничного строку для подання податкової декларації. Останній день періоду для подання податкової декларації – 09 листопада 2023. Враховуючи норми пункту 295.3, граничний строк сплати єдиного податку за три квартали 2023 року – 19 листопада 2023 року.
В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем єдиного податку у встановлений законодавством строк. Доказів сплати даного податку відповідачем не надано.
Вище зазначено, що у випадку визначення зобов`язань контролюючим органом за результатами проведення перевірки, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Як встановлено судом, податкові повідомлення-рішення № 0306550407 від 27.10.2023 та № 0306490407 від 27.10.2023 були надіслані відповідачу рекомендованим листом № 0600056729485 з повідомленням про вручення № 0690020018832, який було представнику відповідача 14.11.2023. Відповідно, саме з цієї дати починається відлік строку для сплати платежів за даним податковим зобов`язанням. Строк для сплати даних податкових платежів закінчився 24.11.2023.
Як встановлено судом, податкове повідомлення-рішення № 0014100407 від 10.01.2024 було надіслане відповідачу рекомендованим листом № 0600076867493 з повідомленням про вручення № 0690030258513, однак даний лист повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно, саме з цієї дати починається відлік строку для сплати платежів за даним податковим зобов`язанням. Строк для сплати даних податкових платежів закінчився 04.05.2024.
Як встановлено судом, податкове повідомлення-рішення № 0232010407 від 09.05.2024 було надіслане відповідачу рекомендованим листом № 0600918561894 з повідомленням про вручення № 0690049204570, однак даний лист 29.05.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно, саме з цієї дати починається відлік строку для сплати платежів за даним податковим зобов`язанням. Строк для сплати даних податкових платежів закінчився 08.06.2024.
Як встановлено судом, податкові повідомлення-рішення № 0172030407 від 18.04.2024 та № 0172210407 від 18.04.2024 були надіслані відповідачу рекомендованим листом № 0600911868587 з повідомленням про вручення № 0690046025683, однак даний лист 04.05.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно, саме з цієї дати починається відлік строку для сплати платежів за даним податковим зобов`язанням. Строк для сплати даних податкових платежів закінчився 14.05.2024.
Виходячи з матеріалів справи, відповідачем дані податкові зобов`язання погашено не було. Доказів сплати даних податкових зобов`язань суду не надано.
Відповідно до абзацу 2 пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Судом встановлено, що листи з податковими повідомленнями-рішеннями було надіслано за адресами: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, буд. 26 та м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 5, що є податковою адресою ТОВ "КОТОСУШІ", що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Доказів подання відповідачем заяви про зміну податкової адреси суду не надано, матеріали справи відповідних доказів не містять.
Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПКУ у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Аналізуючи норми чинного законодавства, зокрема пункту 56.18 статті 56, пункту 58.3 статті 58 ПК України, контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року (справа № 826/17798/18), від 23 вересня 2021 року (справа № 640/8096/19), від 13 липня 2022 року (справа № 640/5177/20).
У постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 420/26492/21 колегія суддів Верховного Суду зазначила, що: "контролюючий орган не наділений повноваженнями на власний розсуд змінювати дані Державного реєстру та облікової картки платника та/або розшукувати місцезнаходження платника податку, а тому погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки".
Тобто, позивач, як орган стягнення, що уповноважений згідно з пунктом 41.4 статті 41 ПКУ здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску, у межах повноважень провів необхідні заходи для забезпечення погашення наявного боргу.
З огляду на те, що податкові повідомлення-рішення № 0306550407 від 27.10.2023, № 0306490407 від 27.10.2023, № 0014100407 від 10.01.2024, № 0232010407 від 09.05.2024, № 0172030407 від 18.04.2024, № 0172210407 від 18.04.2024, були надіслані відповідачу за його податковою адресою, то їх слід вважати такими, що доведені до відома відповідача.
Зважаючи на те, що відповідачу належним чином повідомлено про наявність у нього податкового зобов`язання, і з огляду на те, що відповідачем не було оскаржено ні в адміністративному, ні в судовому порядку вищевказані документи, то податкове зобов`язання, визначенене у податкових повідомленнях-рішеннях, слід вважати узгодженим податковим боргом, відповідно до норм Податкового кодексу України.
З огляду на те, що відповідач самостійно визначив суму податкового зобов`язання, то податковий борг, визначений у поданій податковій декларації, а потім відображений у податковій вимозі слід вважати узгодженим, відповідно до норм Податкового кодексу України.
Однак, у визначений в статті 57 Податкового кодексу України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми угоджених грошових зобов`язань.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова вимога – це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Верховний Суд вказує, що аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 ПК України дає підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачене у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу ІІ ПК України.
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що скерування податкової вимоги не свідчить про вжиття контролюючим органом заходів, спрямованих на погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу. Такі дії податкових органів призводять лише до формування та документального визначення податкового боргу. При цьому, вони об`єктивно передують процесу погашення податкових зобов`язань або стягненню податкового боргу. Дана позиція відображена в постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 804/3642/16, від 14.07.2021 у справі № 815/2362/17, від 21.09.2018 у справі № 808/3046/16.
При надсиланні податкової вимоги важливо встановити, чи не була вона надіслана відповідачу передчасно. Як вже встановлено судом, відповідачем було подано податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) 09.11.2023. Відповідно, саме з цієї дати слід визначати, чи були позивачем вчинені дії у строк, передбачений пунктом 59.3 статті 59 ПК України.
Суд зазначає, що десятиденний строк, встановлений пунктом 295.3 статті 295 ПК України закінчився 19.11.2023. Відповідно, з 20.11.2023 у позивача виникло право на пред`явлення податкової вимоги відповідачу.
ГУ ДПС в Івано-Франківській області сформувало податкову вимогу 12.01.2024, тобто після спливу граничного строку для сплати визначених податкових зобов`язань, що відповідає вимогам ПК України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Доказів погашення відповідачем податкового боргу за надісланою йому податковою вимогою суду не надано, тому дії позивача в частині ненаправлення нової податкової вимоги слід вважати такими, що відповідають вимогам закону.
За змістом пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку – фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за рахунок платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) – щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з абзацом 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Отже, положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу. Так, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.
Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової служби України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово шляхом звернення до суду.
Податкову вимогу № 0000024-1305-0436 від 12.01.2024 було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 4905123209483, однак даний лист 26.04.2024 повернувся до ГУ ДПС у Дніпропетровській області із відміткою "за закінченням терміну зберігання". Натомість, із позовом до суду ГУ ДПС в Івано-Франківській області звернулося 18.06.2025, тобто після спливу тридцятиденного строку, встановленого пунктом 95.2 статті 95 ПК України.
Суд зазначає, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, відповідне зобов`язання не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Зважаючи на те, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом добровільно не сплачена, доказів погашення наявного податкового боргу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що податкова заборгованість відповідача у сумі 50106,55 грн підлягає стягненню в судовому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про повне обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню повністю.
Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною другою статті 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Щодо судових витрат, суд звертає увагу, що позивачем у даній справі є Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, яке, відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнене від сплати судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" (код ЄДРПОУ 43591619, вул. Дністровська, буд. 26, м. Івано-Франківськ, 76018) в дохід державного бюджету податковий борг з сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, а також штрафних та фінансових санкцій за результатами проведеної перевірки у загальному розмірі 50106 (п`ятдесят тисяч сто шість) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок. 
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Позивачу копію рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018);
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТОСУШІ" (код ЄДРПОУ 43591619, вул. Дністровська, буд. 26, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя  Главач І.А.