П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/7981/25	
Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,
повний текст судового рішення
складено 23.09.2025, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Джабурія О.В.
суддів - Вербицької Н.В.
- Кравченка К.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.05.2025 року №28282, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

28 липня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – відповідач) про:
визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області від 06.05.2025 року №28282 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;
зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у рішенні від 06.05.2025 року №28282 контролюючий орган не вказав суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Так, зазначено лише «постачання з 07.08.2024 року по 03.02.2025 року 1003 (ячмінь), 1005 (кукурудза), 1201 (соєві боби), 120600 (насіння соняшника), контрагент 43290955; придбання з 07.08.2024 року по 03.02.2025 року 1201 (соєві боби), 1001 (пшениця), 1205 (насіння ріпаку) контрагент 37823845 та придбання з 07.08.2024 року по 03.02.2025 року 1001 (пшениця), 1003 (ячмінь) контрагент 41483562, тобто аналогічні як і в рішеннях відповідача про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 03.02.2025 року №7867 та від 27.03.2025 року №20229, які були визнані протиправними і скасовані рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 року. Крім цього, на думку позивача, оскаржуване рішення прийняте без належного врахування всіх наданих ним документів і пояснень. У своїх поясненнях, наданих позивачем відповідачу, викладено повну та вичерпну інформацію щодо його діяльності, яка з незрозумілих причин взагалі не була врахована, так як обидва рішення податкового органу є ідентичні.
У відзиві на позовну заяву від 25.08.2025 року відповідач заперечив проти позову і просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної / розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю. Так, Комісією відповідача 03.02.2025 року стосовно позивача прийнято рішення про відповідність платника податку критерію ризиковості. 19.03.2025 року та 25.04.2025 року позивач подав контролюючому органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, за результатами розгляду яких 27.03.2025 року та 06.05.2025 року Комісія прийняла рішення щодо доцільності перебування у переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, оскільки в наданих платником повідомленнях відсутня інформація, яка спростовує здійснення ризикових операцій. 
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 98,40 гривні.
Позивач усунув недоліки позовної заяви й подав 06.08.2025 року до суду документ про сплату судового збору в розмірі 98,40 гривні.
12.08.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі №400/7981/25, про проведення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за матеріалами в електронній формі, а також про витребування у відповідача доказів.
На виконання ухвали суду від 12.08.2025 року відповідач подав разом із відзивом на позовну заяву витяг з протоколу засідання комісії ГУ ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.02.2025 року №17 та інші документи, на підставі яких відповідач прийшов до висновку про ризиковість здійснення позивачем господарських операцій.
У відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача, за результатами розгляду якого суд 23.09.2025 року постановив ухвалу про відмову в його задоволенні.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» (вул. Шевченка, 5, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54017; код ЄДРПОУ 43290955) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; код ЄДРПОУ 44104027) задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 06.05.2025 року №28282.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Миколаївській області виключити Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» з переліку платників податку, що відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» судовий збір у розмірі 2422 (Дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Відмовлено у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» про стягнення з Головного управління ДПС у Миколаївській області витрат на професійну правову допомогу та про встановлення судового контролю.
На вказане рішення суду Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року по справі №400/7981/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» в повному обсязі.
Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.
Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у протоколі засідання комісії ГУ ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Комісія) від 03.02.2025 року №17 зазначено, що позивачем здійснюється реалізація с/г продукції (ячмінь, соняшник, кукурудза, соєві боби, ріпак), обсяг якої перевищує обсяг придбаної с/г продукції. Крім цього, він придбавав с/г продукцію у платників, щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника.
На підставі протоколу засідання Комісії від 03.02.2025 року №17 контролюючий орган прийняв рішення від 03.02.2025 року №7867, від 27.03.2025 року №20229 і від 06.05.2025 року №28282, якими встановлено факт відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами податкової інформації:
01 – постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання;
08 – постачання сільськогосподарської продукції за відсутності придбання такої продукції, сплати земельного податку (сплати єдиного податку для платника податку, який перебуває на спрощеній системі оподаткування четвертої групи) та/або придбання пального, мінеральних добрив, допоміжних послуг з вирощування сільськогосподарської продукції за наявності земельних ділянок;
13 – придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
Відповідність позивача критеріям ризиковості згідно з вищезазначеними рішеннями Комісії здійснено на підставі одних і тих же господарських операцій за період з 07.08.2024 року по 03.02.2025 року з контрагентами з кодом ЄДРПОУ 37823845, 41483562 і 43290955.
30.05.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення в адміністративній справі №400/4116/25 про визнання протиправними і скасування рішення Комісії про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 03.02.2025 року №7867 і від 27.03.2025 року №20229.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2025 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року скасовано в частині задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНС МК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 03.02.2025 року №7867; ухвалено в цій частині у справі нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову позивача; в іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 року залишено без змін.
Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням контролюючого органу від 06.05.2025 № 28282 та вважаючи його протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду. 
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
За приписами пп.20.1.45 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Відповідно до вимог п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Згідно з вимогами п.71.1 ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Пунктами 74.1, 74.3 статті 74 ПК України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.
Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.
Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Відповідно до вимог п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).
Згідно пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:
актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;
інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до абзацу третього пункту 40 Порядку №1165 засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення (абзац восьмий пункту 40 Порядку №1165).
Пунктом 44 Порядку №1165 визначено, що комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з абзацу тридцять першого пункту 6 Порядку №1165, за яким у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з абзацом сорок четвертим пункту 6 та додатком 4 до рішення Порядку № 1165 рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
З аналізу наведених правових положень слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, що призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржене в судовому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі №340/474/20, від 05.01.2021 року у справі №640/10988/20 і від 20.01.2022 року у справі №160/2840/20.
Форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку встановлена додатком 4 до Порядку №1165.
Відповідно до вказаної форми у рішенні необхідно зазначати відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку зазначається код (коди) податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості податку, а також інформацію, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, шляхом заповнення відповідної таблиці щодо загальних даних про таку операцію.
Водночас ця форма не передбачає конкретизації підстав віднесення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, встановлені пунктами 1-8 додатку 3 до Порядку №1165.
Відтак відповідач, не деталізувавши в оскаржуваному рішенні підстави віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, діяв правомірно.
Аналіз Порядку №1165 свідчить, що під час вирішення спорів такої категорії, суд повинен досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваження комісії контролюючого органу.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 05.01.2021 року у справі №640/11321/20 та від 05.01.2021 року у справі №640/10988/20.
ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що у рішенні від 06.05.2025 року №28282 вказано про відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критерії ризиковості платника податку за кодами 01, 08, 13.
Відповідність позивача критеріям ризиковості здійснено на підставі його господарських операцій за період з 07.08.2024 року по 03.02.2025 року з контрагентами з кодом ЄДРПОУ 37823845, 41483562 і 43290955.
У протоколі засідання Комісії від 03.02.2025 року №17 наведено також дві підстави для віднесення позивача до платників податків на додану вартість, які відповідають критеріям ризиковості платника податку:
1) позивач здійснював реалізацію с/г продукції (ячмінь, соняшник, кукурудза, соєві боби, ріпак), обсяг якої перевищує обсяг придбаної с/г продукції;
2) він придбавав с/г продукцію у платників, щодо яких прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника.
Водночас на підставі протоколу засідання Комісії від 03.02.2025 року №17 відповідач прийняв також і інші рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме: від 03.02.2025 року №7867 і від 27.03.2025 року №20229, в яких вказані такі ж підстави для віднесення позивача до платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника, що і в оскаржуваному рішенні.
У постанові від 04.08.2025 року в адміністративній справі №400/4116/25 П`ятий апеляційний адміністративний суд при розгляді питання про правомірність рішень контролюючого органу від 03.02.2025 року №7867, від 27.03.2025 року №20229 встановив, що: «…Рішення про відповідність ТОВ «АГРАНС МК» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість прийнято не за наслідками подання ним податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації.
Вказане рішення прийнято відповідачем у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, що свідчить про прийняття такого рішення не у спосіб, визначений законом.
На користь такого висновку свідчить витяг з протоколу засідання комісії ГУ ДПС у Миколаївській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 03.02.2025 року №17, в якому зазначено, що рішення про відповідність платника податків ТОВ «АГРАНС МК» критеріям ризиковості прийнято за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності платника, зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН, внаслідок чого встановлено, що платником здійснюється реалізація с/г продукції (ячмінь, соняшник, кукурудза, соєві боби, ріпак), обсяг якої перевищує обсяг придбання такої с/г продукції; платником придбається с/г продукція у платників, по яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
У рішеннях №7867 від 03.02.2025 року та №20229 від 27.03.2025 року податковим органом не зазначено, яка саме операція та по якій податковій накладній була предметом дослідження та віднесена ним до ризикової.»
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки рішення відповідача від 06.05.2025 року № 28282, як і рішення від 03.02.2025 року №7867 та від 27.03.2025 року №20229, прийняті на підставі одного і того ж протоколу засідання Комісії від 03.02.2025 року №17, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2025 року в адміністративній справі №400/4116/25 обставини мають преюдиціальне значення при вирішенні цієї справи.
Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно врахував, що ні в протоколі засідання Комісії від 03.02.2025 року №17, ні в рішенні від 06.05.2025 року №28282, ні у відзиві на позовну заяву від 25.08.2025 року, відповідач не надав пояснення про те, чому до ризикових господарських операцій було віднесено операції позивача із контрагентом, який має код ЄДРПОУ 43290955, тобто із самим собою.
Крім того, колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга також не містить вищевказаних доводів.
Крім цього, сам факт придбання позивачем у контрагентів ТОВ «ПП ЛАН-Т» (41483562) і ТОВ «АГРО-ЦВІТ-2012» (37823845) у період з 05.09.2024 року по 18.09.2024 року пшениці, сої і ячменю, та подальший їх продаж іншим контрагентам у період з 31.07.2024 року по 03.02.2025 року, що підтверджується наданими відповідачем даними з ЄРПН, не може свідчити про ризиковість відповідних господарських операцій.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області не доведено підстави про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання, що в свою чергу є підставою для визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Миколаївській області від 06.05.2025 року №28282 про відповідність ТОВ «АГРАНС МК» критеріям ризиковості платника податку.
При цьому, положеннями пункту 6 Порядку №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
З огляду на викладене, належним і повним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Миколаївській області виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, у позовній заяві позивач заявив клопотання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень.
У відзиві на позовну заяву від 25.08.2025 року відповідач заперечив проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки вона, на його переконання, є завищеною і необґрунтованою, не є співмірною із складністю справи. 
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі – Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво – вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги – види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У підтвердження факту надання позивачу правничої допомоги адвокатом Когіним Андрієм Валерійовичем позивач подав до суду копії Акта від 23.07.2025 року надання послуг до Договору про надання правової допомоги, платіжних інструкцій від 22.04.2025 року №89 і від 17.07.2025 року №702, ордера на надання правничої допомоги від 05.07.2025 року серія ВЕ №1163233.
Оцінивши вищезазначені документи, суд прийшов до висновку про непідтвердження факту надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Когіним Андрієм Валерійовичем, оскільки:
по-перше, у матеріалах справи відсутня копія договору про надання правничої допомоги від 02.04.2025 року, на підставі якого було видано ордер на надання правничої допомоги від 05.07.2025 року серія ВЕ № 1163233;
по-друге, з Акта від 23.07.2025 року надання послуг до Договору про надання правової допомоги неможливо ідентифікувати якого саме договору про надання правової допомоги він стосується; яку правову допомогу прийняв Замовник щодо розірвання договору та припинення дій, які порушують право; незрозуміло який договір розривався, до чого в даній ситуації Головне управління ДПС у Миколаївської області та чому витрати за правову допомогу стосовно розірвання такого договору представник позивача намагається покласти на контролюючий орган;
по-третє, платіжна інструкція від 22.04.2025 року №89 підтверджує оплату правничої допомоги згідно з рахунком-фактури від 02.04.2025 року №02/04, тобто на підставі документів, які були складені більш чим за місяць до прийняття відповідачем оскаржуваного рішення;
по-четверте, платіжна інструкція від 17.07.2025 року №702 стосується оплати за договором про надання правничої допомоги адвокату від 03.07.2025 року, хоча згідно з вищенаведеного Акта такий договір був укладений 02.04.2025 року.
У позовній заяві позивач заявив клопотання про застосування судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про його виконання.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 382 КАС України суд, розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, встановлення судового контролю є правом суду, а не обов`язком. Розглянувши матеріали справи, суд не встановив підстав для встановлення судового контролю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька   К.В. Кравченко