КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 370/1138/25
провадження № 33/824/3909/2025

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Черняк Д. Ю. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Полянчука Владислава Богдановича на постанову Макарівського районного суду Київської області від 18 червня 2025 року в складі судді Білоцької Л. В., у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

встановив:

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 18 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
25.06.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Полянчук В. Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Макарівського районного суду Київської області від 18 червня 2025 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, н е було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.
Зазначив, що направлення на огляд на стан сп`яніння є законним виключно за наявності у водія ознак сп`яніння. 
Разом з тим, з відеозапису в матеріалах справи вбачається, що жодні ознаки сп`яніння в нього не встановлювали, а вимога про проходження огляду на стан сп`яніння була вмотивована наявністю в Інформаційній базі національної поліції відомостей про те, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку ТЦК. Вказані обставини свідчать про безпідставність направлення на огляд ОСОБА_1 .
Твердження працівника поліції про те, що для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння стало те, що у нього нібито було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння, як різких запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук є надуманим та таким, що не відповідає дійсності. 
Також з пояснень ОСОБА_1 , останній звернувся до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» для проведення огляду у встановленому порядку, на що йому було відмовлено без видимих на те причин. Факт відмови медичним закладом охорони здоров`я зафіксовано шляхом реєстрації скарги на гарячу лінію Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування національної поліції України Головного управління національної поліції в місті Києві.
В порушення вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, співробітники поліції не ознайомлювали ОСОБА_1 зі змістом направлення на огляд в закладі охорони здоров`я та не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння згідно направлення, форма якого наведена у додатку №1 до вказаної Інструкції. 
Направлення, яке міститься в матеріалах справи, не містить жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом або ж воно було вручено йому під підпис. ОСОБА_1 стверджує, що йому ніхто не вручав копії направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та не ознайомлював з його змістом.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи, вони не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення особи від керування транспортним засобом, наприклад: акту тимчасового вилучення автомобіля, розписки уповноваженої особи про передачу права керування, розписки особи, яка притягається до відповідальності із зобов`язанням не здійснювати керування транспортним засобом, що свідчить про формальне складення протоколу за ст. 130 КУпАП.
Також, вказані вище обставини переконливо свідчить про відсутність реальних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, а також вказані обставини ставлять під сумнів законність дій працівників поліції та викладені у протоколі обставини.
Під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , останньому не було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі і право на захист. Порушення права на професійну правничу допомогу свідчить про недопустимість доказів, наявних у матеріалах справи. 
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Полянчук В. Б. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 14.04.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300669, відповідно до якого він 14.04.2025 о 20:00:23 Київська область, с. Северинівка, вулиця Перемоги, 5, керував автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. 
Під час встановлення особи водія, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що слугувало підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від вказаної пропозиції водій відмовився. 
З огляду на те, що огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою, незабезпечення поліцейським доставки водія до медичного закладу та не вручення останньому письмового направлення на медичний огляд не є обставинами, що вказують на відсутність в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. 
Відсутність належних доказів про те, що працівниками поліції було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 268 КУпП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було роз`яснено його права, в тому числі право на правову допомогу.
Крім цього, право ОСОБА_1 на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, доказів, отримання юридичної допомоги адвоката було забезпечено при розгляду справи в суді, чим останній в повному обсязі і скористався. 
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Полянчука Владислава Богдановича залишити без задоволення.
Постанову Макарівського районного суду Київської області від 18 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк