ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3804/25  Номер провадження 22-ц/814/591/26	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Пікуля В. П.
розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 22 липня 2025 року, постановлену в місті Полтава під головуванням судді Материнко М. О.
у цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
в с т а н о в и в:
У березні 2025 року представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з урахування інфляційних втрат та 3% річних в сумі 17 034,83 грн та 3 028 грн судового збору.
У травні 2025 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в якому просив суд зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укласти з ним, ОСОБА_1 , індивідуальний договір на постачання теплової енергії для загальнобудинкових потреб, розрахувати його частку витрат за пунктом 7 розділу ІV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 та розподіл здійснювати згідно об`єму, а не площ квартир та приміщень; зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надати вичерпану методику розрахунку витрат тепла нежитлового приміщення, що належить ФОП ОСОБА_2 (колишня кв. АДРЕСА_1 ), в якому розташована піцерія, або надати дозвіл на обладнання автономного опалення; стягнути з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на його користь моральну шкоду в розмірі 220 053 грн.
22 липня 2025 року до суду надійшли клопотання ОСОБА_1 про приєднання доказів та про витребування доказів у справі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 22 липня 2025 року зустрічний позов ОСОБА_1 повернуто заявнику на підставі частини третьої статті 194 ЦПК України - у зв`язку з порушенням вимог частини першої статті 193 ЦПК України щодо строку пред`явлення зустрічного позову. Відмовлено також у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів та про долучення доказів.
Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що зміст оскаржуваної ухвали та підстави відмови у задоволенні клопотань, які оголошувалися в судовому засіданні, суттєво різняться.
Вказує, що відповідно до аудіозапису судового засідання від 22.07.2025 в судовому засіданні судом було вказано на те, що зустрічна позовна заява подана з процесуальними порушеннями, а саме: відсутні докази направлення її копії іншим учасникам справи, що на думку апелянта, свідчить про повернення заяви для усунення недоліків, проте в оскаржуваній ухвалі як на підставу повернення зустрічної позовної заяви вказано на пропуск строку її подання.
Зазначає, що клопотання про витребування доказів та долучення доказів були подані ним перед судовим засіданням з дотриманням вимог статті 83 ЦПК України, проте суд неправомірно відмовив у їх задоволенні у зв`язку з порушенням порядку їх подання. При цьому судом кожне клопотання не обговорювалося та не досліджувалося питання необхідності долучення доказів.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.
Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина друга статті 369 ЦПК України).
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).
Частиною першою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно пункту 6 частини першої статті 374, пунктам 3, 4 частини першої статті 379 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо встановить, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідач у цивільному процесі наділений правом подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (пункт 3 частини другої статті 49 ЦПК України).
Згідно частин першої, другої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України). 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення даної ухвали.
Згідно власноручної розписки ОСОБА_1 копію ухвали суду від отримав 13.05.2025 та 28.05.2025 подав до суду зустрічний позов до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». 
На підставі Закону України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів», який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування Октябрського районного суду м. Полтави на Шевченківський районний суд міста Полтави.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про повернення відповідачеві зустрічного позову, Шевченківський районний суд міста Полтави виходив з того, що відповідачем пропущений строк для пред`явлення зустрічного позову згідно вимог частини першої статті 193 ЦПК України, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки зустрічний позов до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було подано відповідачем ОСОБА_1 у межах встановленого судом 15-дненного строку для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до положень статей 122, 123, частин п`ятої, шостої статті 124 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Зустрічну позовну заяву здано ОСОБА_1 до суду в останній день строку - 28.05.2025, про що свідчить відмітка Шевченківського районного суду міста Полтави про реєстрацію вхідної кореспонденції, тому висновки суду про повернення зустрічного позову на підставі частини третьої статті 194 ЦПК України як такого, що поданий поза межами процесуального строку, є помилковими.
За таких обставин, оскаржувана ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи для вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову відповідача до спільного розгляду з первісним позовом, якщо вимоги за обома позовами є взаємопов`язаними, а їх спільний розгляд доцільним.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому: - повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини), при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними; - для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази; - вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень); - задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову; - спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2022 року у cправі № 922/4409/21).
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд. 
У частині оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотань відповідача про долучення та витребування доказів апеляційний суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. 
Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції в частині відмови у витребуванні та долученні доказів за клопотанням відповідача ОСОБА_1 , яка не відноситься до переліку, встановленого частиною першою статті 353 ЦПК України, тому окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. 
Визначення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду по суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду по суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не згаданих у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, яка за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (див. правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17).
Верховний Суд неодноразово висловлював позицію стосовно можливості закриття провадження у справі як помилково відкритого, з посиланням на те, що суд буде діяти не як «суд встановлений законом». Зокрема, такий підхід застосовував Верховний Суд у справах № 761/10509/17 (ухвала від 15.05.2019), № 640/1266/19 (ухвала від 08.11.2019), № 640/2306/19 (ухвала від 21.11.2019), № 817/1768/18 (ухвала від 27.11.2019), № 766/12353/18 (ухвала від 08.10.2019), № 629/1261/15-а (ухвала від 21.01.2020), № 826/4866/18 (ухвала від 05.02.2020), № 1.380/2019/001145 (ухвала від 02.04.2020) та № 826/10834/14 (ухвала від 29.12.2020). 
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження в частині оскарження ухвали щодо витребування та долучення доказів, як помилково відкритого, у зв`язку із тим, що апеляційна скарга подана відповідачем на ухвалу суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Керуючись статтями 357, 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 22 липня 2025 року в частині повернення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У частині оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування та долучення доказів апеляційне провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в частині закриття апеляційного провадження шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
В іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя        С. Б. Бутенко

Судді          О. І. Обідіна
В. П. Пікуль