Справа № 420/31397/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії виходячи із шести мінімальних пенсії за віком;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи 08.02.2022 в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 04.04.2022 та отримує пенсію по інвалідності з дитинства 3 групи, яка пов`язана з наслідками аварії на ЧАЕС. 
Як вказує позивач, він 11.08.2025 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку починаючи 08.02.2022 в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, урахувавши передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум, однак відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, посилаючись на відсутність законних підстав.
Позивач вважає протиправними дії відповідача та покликається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.04.2024 у справі № 460/20412/23 та у постанові від 15.05.2024 у справі № 400/12171/21, згідно яких розміри пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач надав відзив на позов, у якому вказав, що в межах спірних правовідносин діяв правомірно.
У відзиві на позов відповідач вказав на пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України.
Відповідач у відзиві також вказує, що рішенням Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2021 від 07.04.2021 було визнано неконституційною частину третю статті 54 Закону № 796 у редакції Закону України “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України” від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідність, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. 
Разом з цим, Конституційний Суд України зобов`язав Верховну Раду України протягом трьох місяців з дня ухвалення цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене статтею 54 Закону № 796 у редакції Закону України “Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України” від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідність, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.
Як вказує відповідач, п.2 розділу І Закону України від 29.06.2021 № 1584-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №1584) щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», який набрав чинності з 01.07.2021, встановлено, що в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень. 
На зазначених підставах, пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 29.06.2021 № 1584- ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 1584) щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», який набрав чинності з 01.07.2021, встановлено, що у разі якщо в осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю (далі – учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат та компенсацій до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), пенсія не досягає в осіб з інвалідністю І групи – 100 відсотків, в осіб з інвалідністю ІІ групи – 80 відсотків, в осіб з інвалідністю ІІІ групи – 60 відсотків розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за попередній рік), то таким особам з інвалідністю виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, якої не вистачає до зазначених розмірів. 
Оскільки позивач не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то для розрахунку пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком підстави відсутні.
Крім того, позивачу було повідомлено, що відповідно до довідки МСЕК його визнано особою з інвалідністю з дитинства 3 групи, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС і для обчислення пенсії в розмірах, визначених статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було рекомендовано надати експертний висновок про встановлення причинного зв`язку хвороби з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
На переконання відповідача, розмір пенсії відповідає нормам чинного законодавства, для перерахунку пенсії підстав немає.
Стислий виклад відповіді на відзив.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Окрім того, позивач також заперечив доводи відповідача щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії з огляду на відсутність статусу ліквідатора аварії на ЧАЕС. 
Процесуальні дії у справі.
Суд ухвалою суду від 19.09.2025 відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху після відкриття провадження та останньому наданий п`ятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, в якій вказати підстави для поновлення цього строку та надати докази поважності причин його пропуску.
Суд ухвалою від 12.01.2026 визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами з 08.02.2022 до 14.03.2025 року та відмовлено у його поновленні. Позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 08.02.2022 до 14 березня 2025 року залишено без розгляду. Продовжено розгляд адміністративної справи №420/31397/25 в частині позовних вимог, що стосуються періоду, починаючи з 15 березня 2025 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Позивач є інвалідом ІІІ групи - потерпілим від Чорнобильської катастрофи за категорією 1, що підтверджується копією посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 30.09.2020.
Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 12.04.2017 №3251, захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримує пенсію відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія призначена як особі – інваліду внаслідок аварії на ЧАЕС, категорія 1 – потерпілі інваліди внаслідок аварії на ЧАЕС.
Позивач 11.08.2025 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, виходячи з розміру основної пенсії 6 мінімальних пенсій за віком.
Водночас, відповідач листом повідомив позивача, що для розрахунку пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком немає підстав. У відповіді зазначено, що оскільки позивач не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то для застосування норми п.2 роз. ІІ Закону №1584 при розрахунку пенсії немає.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав і інтересів з відповідною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Закон №796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.
Частиною четвертою статті 54 Закон №796-ХІІ, у редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996, було закріплено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІII групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014, яка набрала чинності з 01.01.2015, внесено зміни до статті 54 Закону №796-XII та у частині 3 статті закріплено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.
Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частини3 статті 54 Закону №796-XII, у редакції Закону №76-VIII від 28.12.2014, щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.
29.06.2021 Верховною Радою України прийнято Закон №1584-IX «Про внесення змін до Закону №796-ХІІ щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», який набрав чинності 01.07.2021, частину 3 статті 54 Закону №796-ХІІ викладено в наступній редакції: «В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими, зокрема, для ІII групи інвалідності - 3700 гривень».
Згідно з рішенням Конституційного Суду №4-р(І)/2024 від 03.04.2024 частина третя статті 54 Закону №796-ХІІ визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Визначено, що частина третя статті 54 втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану.
Конституційний Суд України у Рішенні від 03.04.2024 №4-р(І)/2024 дійшов висновку, що пенсія за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається особам виходячи з імперативних вимог Конституції України як особлива форма відшкодування завданої їм шкоди та є такою, що не може бути скасованою чи зменшеною, поставленою в залежність від наявних фінансових ресурсів чи будь-яких інших обставин. Скасування, обмеження або зменшення пенсії для осіб з інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призведе до порушення сутнісного змісту конституційних засад, якими людське життя та здоров`я визнано найвищими соціальними цінностями. Частиною третьою статті 54 Закону №796-ХІІ вчергове порушено належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відповідає частині першій статті 3, частині другій статті 8, статті 16, частині третій статті 22, частині першій статті 46, частині першій статті 50 Конституції України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і станом на час розгляду справи.
Таким чином, частина третя статті 54 Закону №796-ХІІ, якою передбачено мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІІ групи на рівні 3700 гривень, є діючою.
Позивач вважає, що має право на пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (за первинною редакцією закону 1996 року), у зв`язку з не приведенням Верховною Радою України нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України.
Суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин чинною редакцією статті 54 Закону №796-ХІІ мінімальний розмір пенсії для осіб з інвалідністю ІІІ групи визначений на рівні 3700 гривень.
Разом з тим, Верховний Суд в постановах від 17.04.2024 у справі №460/20412/23 та від 15.05.2024 у справі №400/12171/21 дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996 року, згідно якої в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по відповідній групі інвалідності відповідна кількість мінімальних пенсій за віком.
Вказаний правовий висновок підтриманий Верховним Судом у постанові від 03.07.2024 у справі №460/13832/23.
Також Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 10.12.2024 у справі №240/1121/24 підтвердив правильність вказаної вище правової позиції.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Керуючись частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.07.2024 у справі №460/13832/23, та вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом визначеним Верховним Судом у цій постанові, а саме: 
визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі нижче 6 мінімальних пенсій за віком; 
зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з 15.03.2025 та з урахуванням раніше виплачених сум.
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу основну пенсію, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, виходячи з такого.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Доказів того, що при здійсненні нарахування та виплати пенсії позивачу не буде враховано передбачених законодавством підвищень та доплат, до суду не надано.
Відтак, наразі у суду відсутні підстави вважати, що перерахунок пенсії позивача за рішенням суду відбудеться без врахування передбачених законодавством підвищень та доплат.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу основну пенсію, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, слід відмовити, як передчасних.
Суд відхиляє як безпідставні твердження відповідача про те, що позивач не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та для розрахунку пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком підстави відсутні. Своєю чергою, наданими до суду доказами доведено зв`язок захворювання позивача з наслідками аварії на ЧАЕС.
Суд наголошує, що частиною четвертою статті 54 Закон №796-ХІІ, у редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996, було закріплено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по ІII групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Отже, ст.54 Закону №796-ХІІ, у редакції Закону №230/96-ВР від 06.06.1996, містить розміри пенсії по інвалідності, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, а не ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми діючого законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
При цьому, доводи відповідача по суті спірних правовідносин суд вважає спростованими вищенаведеними висновками.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат у справі не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі нижче 6 мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основної пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком з 15.03.2025 та з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО