УХВАЛА 
26 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 523/16302/19
провадження № 61-16025ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Поплавська Олена Вадимівна, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 
2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову: ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звернення стягнення на предмет застави,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк», банк) звернулось до суду із позовом, відповідно до якого просило у рахунок погашення заборгованості 
ОСОБА_2 за кредитним договором № 1627-н від 15 червня 2007 року звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO, 
2001 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) 
№ НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2023 року у задоволенні позову АТ «Ощадбанк» відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
16 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку представник 
АТ «Ощадбанк» - адвокат Поплавська О. В. подала касаційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 
2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року (повний текст постанови складено 17 листопада 2025 року), які просить скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову 
АТ «Ощадбанк» і в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором № 1627-н від 15 червня 2007 року у розмірі 8 117,47 доларів США та 397,17 грн, звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб типу легковий пасажирський, марки 112 CDI, модель на шасі MERCEDES - BENZ VITO, 2001 року випуску, кольору білого, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 . 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини «с» статті 7 Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України 
(є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення 
(res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
За змістом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, 
в якому подається скарга.
Аналіз постанов Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року 
у справі № 907/9/17, від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, 
від 04 жовтня 2023 року у справі № 906/1026/22 свідчить, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і 
будь-які форми використання останнього. Водночас до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
За змістом касаційної скарги у розглядуваній справі вимоги банку спрямовані на погашення заборгованості у розмірі 8 117,47 доларів США і 397,17 грн, шляхом звернення стягнення на автомобіль Mercedes-Benz Vito, 2001 року випуску.
З огляду на викладене ціна позову у справі № 523/16302/19 не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(3 028 грн х 250 = 757 000 грн, де 3 028 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року), а тому ухвалені у ній судові рішення можуть бути оскаржені виключно за наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга не містить обґрунтування наявності випадків, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для касаційного оскарження судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги, зокрема, категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Незгода із оскарженими судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у справі із ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору, наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, частиною першою, 
пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє адвокат Поплавська Олена Вадимівна, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 січня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у справі 
№ 523/16302/19.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников