Головуючий І інстанції: А.О. Чеснокова

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р. 	Справа № 440/7155/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 26.09.25 по справі № 440/7155/25
за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" 
до  Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків   
про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
22 травня 2025 року позивач, Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив: 
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків: №392/ Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025 про донарахування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., №393/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025 про донарахування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., №395/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025 про донарахування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., №396/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025 про донарахування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн., №397/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025 про донарахування штрафних санкцій в розмірі 1020,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що на його думку, спірні податкові повідомлення-рішення, є протиправні, оскільки контролюючим органом не було враховано факту існування упродовж звітного періоду обставин непереборної сили (форс-мажору). Пояснюючи причини несвоєчасного подання декларацій з податку на додану вартість за березень, липень-жовтень 2022 року, представник позивача стверджує про факт існування обставин непереборної сили, який підтверджується сертифікатами Полтавської ТПП №5301-22-1224 від 24.10.2022, №5301-23-2600 від 31.05.2023, №5301-23-3061 від 30.06.2023, №5301-23-3454 від 31.07.2023, №5301-23-3785 від 31.08.2023, №5301-23-4020 від 29.09.2023, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили подання у строк податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, липень-жовтень 2022 року. Форс-мажорними обставинами у даному випадку є ракетні атаки (обстріли) по технологічних об`єктах на території АТ "Укртатнафта", руйнування і пошкодження об`єктів інфраструктури, вихід з ладу серверу IBM eServer pSeries Model 650 (s/n: 11897P2372YL1974000820) з програмним забезпеченням SAP у вигляді корпоративної системи управління підприємством mySAP.com (R/3), яка містила у собі дані бухгалтерського обліку з 2004 року. З 2022 року завод зазнавав неодноразових масованих обстрілів, що підтверджується витягами з кримінальних справ. Постійні повітряні тривоги зумовлюють необхідність перебування працівників підприємства в укритті. При цьому, відновленню після обстрілів лише за 2022 рік підлягала документація по понад 100 тисячах операцій з реалізації нафтопродуктів. АТ "Укртатнафта" подавало декларації з податку на додану вартість за 2022 рік по мірі відновлення первинних документів та бухгалтерського обліку, з урахуванням фізичної можливості відображення в обліку такої кількості документів під час воєнних дій (за березень 2022 року - подано 04.12.2024, за квітень 2022 року - подано 30.05.2023, за травень 2022 року - подано 30.05.2023, за червень 2022 року - подано 30.05.2023, за липень 2022 року - подано 12.12.ень 2022 року, чим порушено вимоги пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано – 12.12.2024). 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 року адміністративний позов Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №392/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №393/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №395/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №396/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №397/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025.
Стягнуто на користь Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 12112,00 грн.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, шо саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
На переконання представника відповідача, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи.
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що для ПАТ «Укртатнафта» існують обставини, спричинені військовою агресією російської федерації, які об`єктивно унеможливлюють своєчасне виконання зобов`язань. І контролюючий орган визнавав цей факт як до, так і після виникнення спірних правовідносин, про що свідчить Рішення ЦМУ ДПС по роботі з ВПП від 28 жовтня 2022 року №788/Ж10/31-00-04-01-01 та наведені вище листи контролюючого органу.
На переконання представника позивача, податковий орган, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем доведені обставини непереборної сили (форс-мажору), які звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що АТ "Укртатнафта" зареєстроване у статусі юридичної особи 22.12.1995. Основним видом діяльності Товариства є "Виробництво продуктів нафтоперероблення". Товариство перебуває на податковому обліку в ЦМУДПС.
04.12.2024 АТ "Укртатнафта" подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за березень 2022 року.
Співробітником ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку платника АТ "Укртатнафта" щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки від 21.01.2025 №145/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307.
Згідно з висновками акту встановлено, що АТ "Укртатнафта" несвоєчасно подано декларацію з податку на додану вартість за березень 2022 року, чим порушено вимоги пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано – 04.12.2024).
28.02.2025 на підставі висновків акту перевірки від 21.01.2025 №145/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307 ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №392/Ж10/31-00-04-01-01-27, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.
12.12.2024 АТ "Укртатнафта" подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за липень 2022 року.
Співробітником ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку платника АТ "Укртатнафта" щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки від 21.01.2025 №151/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307.
Згідно з висновками акту встановлено, що АТ "Укртатнафта" несвоєчасно подано декларацію з податку на додану вартість за липень 2022 року, чим порушено вимоги пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано – 12.12.2024).
28.02.2025 на підставі висновків акту перевірки від 21.01.2025 №151/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307 ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №393/Ж10/31-00-04-01-01-27, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.
16.12.2024 АТ "Укртатнафта" подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за серпень 2022 року.
Співробітником ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку платника АТ "Укртатнафта" щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки від 21.01.2025 №152/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307.
Згідно з висновками акту встановлено, що АТ "Укртатнафта" несвоєчасно подано декларацію з податку на додану вартість за серпень 2022 року, чим порушено вимоги пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано – 16.12.2024).
28.02.2025 на підставі висновків акту перевірки від 21.01.2025 №152/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307 ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №395/Ж10/31-00-04-01-01-27, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.
23.12.2024 АТ "Укртатнафта" подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за вересень 2022 року.
Співробітником ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку платника АТ "Укртатнафта" щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки від 21.01.2025 №153/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307.
Згідно з висновками акту встановлено, що АТ "Укртатнафта" несвоєчасно подано декларацію з податку на додану вартість за вересень 2022 року, чим порушено вимоги пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано – 23.12.2024).
28.02.2025 на підставі висновків акту перевірки від 21.01.2025 №153/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307 ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №396/Ж10/31-00-04-01-01-27, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.
02.01.2025 АТ "Укртатнафта" подано до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2022 року.
Співробітником ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку платника АТ "Укртатнафта" щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт перевірки від 21.01.2025 №154/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307.
Згідно з висновками акту встановлено, що АТ "Укртатнафта" несвоєчасно подано декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2022 року, чим порушено вимоги пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (граничний термін подання - 30.05.2023, фактично подано – 02.01.2025).
28.02.2025 на підставі висновків акту перевірки від 21.01.2025 №154/Ж5/31-00-04-01-01-22/00152307 ЦМУ ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №397/Ж10/31-00-04-01-01-27, яким до AT "Укртатнафта" за порушення вимог пункту 49.2 статті 49 та пункту 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.
Не погодившись із правомірністю підстав винесення вищевказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для звільнення АТ "Укртатнафта" від фінансової відповідальності за несвоєчасне подання декларацій податку на додану вартість за березень, липень-жовтень 2022 року, які були подані Товариством лише 04.12.2024 (за березень 2022 року), 12.12.2024 (за липень 2024 року), 16.12.2024 (за серпень 2022 року), 23.12.2024 (за вересень 2024 року) та 02.01.2025 (за жовтень 2022 року), через наявність форс-мажорних обставин (військова агресія, ракетні обстріли АТ "Укртатнафта", втрата даних серверу з програмним забезпеченням), які тривають і до теперішнього часу.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі по тексту - ПК України).
Пунктом 54.1. статті 54 ПК України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.
При цьому, згідно з пунктом 49.18. статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);
календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом 49.18.4 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;
календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу;
календарному року для платників податку на прибуток (у тому числі платників частини чистого прибутку (доходу)), для податкової декларації (у тому числі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;
календарному року для платників дивідендів на державну частку (у тому числі господарських товариств, корпоративні права яких частково належать державі, та господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких належать господарським товариствам, частка держави в яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним) для розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку - до 1 липня року, що настає за звітним;
якщо платник податків ліквідується чи реорганізується (у тому числі до закінчення податкового (звітного) періоду), декларація з рентної плати, екологічного податку, місцевих податків і зборів може подаватися за податковий (звітний) період, на який припадає дата ліквідації чи реорганізації, до закінчення такого звітного періоду.
Стаття 223 ПК України визначає складення та подання декларації з акцизного податку.
Так, згідно з приписами вказаної статті, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.
Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначена статтею 120 ПК України.
Згідно з пунктом 120.1 статті 120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
З аналізу вказаних правових норм слідує, що на платника податків покладено обов`язок щодо своєчасного подання податкової звітності з акцизного податку, а порушення строків подання податкової звітності з акцизного податку тягне за собою накладення на платника податку відповідного штрафу у відповідності до приписів пункту 120.1 статті 120 ПК України.
Колегія суддів враховує, що 18.03.2020 набрав чинності Закон від 17.03.2020 № 533- IX, яким підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 52-1, який з урахуванням змін, внесених Законом України від 30.03.2020 № 540-IX та Законом України від 13.05.2020 №591-ІХ, передбачив, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;
відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;
обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;
порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Отже, пункт 52-1 Перехідних положень ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.
Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі і за порушення граничних термінів сплати податку на прибуток підприємств у відповідний період.
Карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11.03.2020 №211 з 12 березня 2020 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Постановою від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин.
Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який в подальшому на підставі Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" від 03.03.2022 №2118-IX (далі по тексту - Закон від 3 березня 2022 року № 2118-IX).
Цим Законом, який набрав чинності 07.03.2022, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений абзацом першим пункту 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Крім того, Законом від 3 березня 2022 року № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений і підпунктами 69.1 та 69.9 пункту 69 такого змісту:
- "У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні";
- "Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
З огляду на прийняття Закону України №2142-IX від 24.03.2022 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" у підпункті 69.1 слова "трьох місяців" замінені словами "шести місяців".
12.05.2022 Верховна Рада України прийняла Закон №2260-IX, який набрав чинності 27.05.2022 та яким підпункт 69.1 пункту 69 Перехідних положень ПК України викладений у такій редакції:
"У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року".
Відповідно до нової редакції підпункту 69.9 пункту 69 Перехідних положень ПК України у зв`язку із набранням чинності Закону від 12 травня 2022 року №2260-IX для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в ЄРПН, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.
Закон від 12 травня 2022 року № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 Перехідних положень ПК України виклав у редакції, відповідно до якої у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
З набуттям чинності Законом від 12.05.2022 №2260-IX встановлене підпунктом 69.1 пункту 69 Перехідних положень ПК України звільнення від відповідальності стало залежним від доведення, у визначеному законодавством порядку, можливості або неможливості платником виконання свого обов`язку, зокрема, щодо подання звітності, сплати податків та зборів.
Відповідний Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225.
Законом України від 13.12.2022 №2836-IX, який набрав чинності 03.01.2023, підпункт 69.1 викладено в редакції, яка передбачив, зокрема, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року; строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).
При цьому, платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
Таким чином, норми пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, і за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Матеріалами справи підтверджується, що Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків АТ «Укртатнафта» свого податкового обов`язку від 28.10.2022 №788/Ж10/31-00-04-01-01, зокрема: - подання податкової та фінансової звітності, передбаченої статтею 49 ПК України Листом №1/12 від 23.03.2023 АТ «Укртатнафта» повідомила податковий орган про відновлення виконання податкових обов`язків.
Таким чином, з урахуванням положень підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, АТ «Укртатнафта» звільнялося від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання таких податкових обов`язків, щодо подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків, тобто, до - 30.05.2023.
Як слідує з актів камеральних перевірок, позивачем подані податкові декларації з податку на додану вартість:
за березень 2022 року - 04.12.2024 при граничному терміну її подання - 30.05.2023, тобто із затримкою.
за липень 2022 року - 12.12.2024 при граничному терміну її подання - 30.05.2023, тобто із затримкою
за серпень 2022 року - 16.12.2024 при граничному терміну її подання - 30.05.2023, тобто із затримкою
за вересень 2022 року - 23.12.2024 при граничному терміну її подання - 30.05.2023, тобто із затримкою
за жовтень 2022 року - 02.01.2025 при граничному терміну її подання - 30.05.2023, тобто із затримкою
Відповідно, податковий орган мав всі правові підстави для застосування до платника податків відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн згідно пункту 120.1 статті 120 ПК України.
Відповідно, податковий орган мав усі правові підстави для застосування до платника податків відповідальності у виді штрафу у розмірі 1020 грн. згідно з пунктом 120.1 статті 120 ПК України.
Колегія суддів зазначає, що підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України визначено, що обставиною, що звільняє від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є: вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Статтями 14 та 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що Торгово-промислова палата України: засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 є, дійсно, форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), що може вплинути на виконання суб`єктами господарювання своїх обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами та об`єктивно унеможливити виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), проте одного лише засвідчення настання форс-мажорної обставини на всій території України недостатньо для висновку про неможливість певного суб`єкта господарювання виконати перед державою та іншими суб`єктами господарювання своїх зобов`язань у зв`язку із настанням такої обставини. Саме сертифікат, що виданий певному суб`єкту господарювання за його зверненням, може підтвердити наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною непереборної сили (форс-мажорною обставиною) та безпосереднім впливом такої обставини саме на цього суб`єкта господарювання і можливістю виконання ним свого обов`язку перед державою та/або іншими суб`єктами господарювання.
Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, від 23.08.2023 у справі № 910/6234/22.
Клдегія суддів вважає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. У разі їх виникнення сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку.
Також слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово вказував у постановах від 05 грудня 2023 року у справі №917/1593/22, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП. 
Водночас, сертифікат Торговопромислової палати України не є єдиним доказом існування орс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
У постановах від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16 Верховний Суд зазначив, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами. Ці фактори мають перебувати у причиннонаслідковому зв`язку.
З наведених вище підходів слідує, шо саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має встановлюватись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і оцінкою інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
У розвиток правової позиції, сформульованої Верховним Судом у зазначених справах, судова палата дійшла висновку, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи.
Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форсмажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форсмажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не змогла виконати ті чи інші зобов`язання.
Такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18, від 25 січня 2022 року у справі №904/3886/21, від 18 січня 2024 року у справі № 914/2994/22, від 05 жовтня 2023 року у справі №520/14773/21, від 19 серпня 2022 року у справі №818/2429/18, від 17 червня 2020 року у справі №812/677/17, від 03 вересня 2019 року у справі №805/1087/16.
Так, матеріали справи містять сертифікати Полтавської торгово-промислової палати: №5301-22-1224; №5301-23-2600; №5301-23-3061; №5301-23-3454; №5301-23-3785; №5301-23-4020 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), в яких, засвідчено форс-мажорні обставини (військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 та ракетні атаки (обстріли) по технологічних об`єктах на території ПАТ "Укртатнафта", руйнування і пошкодження об`єктів інфраструктури, вихід з ладу серверу ІВМ eServer Model 650 (s/n: 11897P2372YL1974000820) з програмним забезпеченням у вигляді корпоративної системи управління підприємством mySAP.com (R/3) - SAP R/3 Enterprise.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що листом №1/12 від 23.03.2023 ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" самостійно повідомило податковий орган про відновлення виконання податкових обов`язків.
Окрім цього, зі змісту сертифікату Полтавської торгово-промислової палати №5301-23-4020 (вих.№344/02-06 від 29.09.2023) судом встановлено, що у ньому визначений конкретний період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: дата настання - 01.09.2023; дата закінчення - тривають станом на 29.09.2023.
У спірних випадках позивач був зобов`язаний подати податкову звітність з податку на додану вартість за березень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року до контролюючого органу протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей, тобто, враховуючи подання листа від №1/12 від 23.03.2023 про відновлення виконання податкових обов`язків, до - 30.05.2023.
За період з останнього дня дії сертифікату, а саме з 29.09.2023 по дату фактичного подання вищезазначених декларацій з податку на додану вартість інші сертифікати про форс-мажорні обставини до Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП не надано.
Таким чином, декларації з податку на додану вартість за березень , липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року подано АТ «Укртатнафта» через 432, 440, 444, 451, 461 дні після дати завершення дії останнього сертифікату про форс-мажорні обставини. 
Відповідно, позивачем не доведено належними доказами наявність форс- мажорних обставин, які стали причиною несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість за березень, липень, серпень, вересень, жовтень 2022 року.
Також, колегія суддів відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у справі №440/17191/23, оскільки такі не є релевантними для даної справи, з огляду на те, що були зроблені у неподібних до цієї справи правовідносинах.
Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №392/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №393/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №395/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №396/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, №397/Ж10/31-00-04-01-01-27 від 28.02.2025, ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято з урахуванням істотних обставин, а тому позовні вимоги щодо визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта".
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 року по справі № 440/7155/25, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 по справі № 440/7155/25 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   В.В. Катунов