ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5598/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року (суддя Калашник Ю.В.) у справі № 280/5598/25 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА», у якому просило стягнути податковий борг у розмірі 213 893,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов`язань, нарахованих податковим органом податковими повідомленнями – рішеннями та нарахованої пені. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 213 893,96 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих платника, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, кошти у сумі податкового боргу у розмірі 213 893,92 грн. (двісті тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто три гривні 92 копійки), у тому числі:
із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 196 748,63 грн. (сто дев`яносто шість тисяч сімсот сорок вісім гривень 63 копійки), які зарахувати на р/р UA448999980334169811000008479, отримувач - ГУК у Запорізький області /ТГ м. Запоріжжя, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010500;
з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 17 145,29 грн. (сімнадцять тисяч сто сорок п`ять гривень 29 копійок), які зарахувати на р/р UA398999980314050513000008479, отримувач - ГУК у Запорізький області / Запорізька обл., 
код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010400.
Судом першої інстанції зазначено, що доказів оскарження або скасування рішень, на підставі яких контролюючий орган просить стягнути податковий борг відповідачем не надано та, відповідно, судом не встановлено.
Суд з`ясував, що на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 02.07.2019 № 22520-50/829 на суму 117370,49 грн., яка також отримана уповноваженою особою відповідача 08.07.2019.
Суд зауважив, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Суд встановив, що на момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 213 893,92 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що податкові повідомлення-рішення №0079340407, №0149940407, №0193840407 складено контролюючим органом з порушенням норм законодавства, а отже визначені ними суми не можуть бути стягнуті зі скаржника. Зауважує, що контролюючий орган має на меті стягнути пеню, однак з 17.02.2022 по дату звернення до суду із позовом минуло більше 1095 днів.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно із інтегрованою карткою платника податків у ПрАТ «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» наявний податковий борг на загальну суму 213 893,92 грн., у т.ч.: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 17 145,29 грн. та із земельного податку з юридичних осіб у сумі 196 748,63 грн.
Податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виник на підставі наступного.
На підставі акту перевірки від 17.09.2024 №14378/08-01-04-07/00187292, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №0193840407 від 21.10.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 13520,95 грн..
Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано уповноваженою особою відповідача 31.10.2024. Указане рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
На підставі ст. 129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, відповідачу нарахована пеня з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 3 624,34 грн.
Таким чином, сума податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості становить 17 145,29 грн.
Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, виник на підставі наступного.
На підставі акту перевірки від 23.12.2023 №8141/08-01-04-07/00187292, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0001280407 від 05.01.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн. Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано уповноваженою особою відповідача 10.01.2024.
На підставі акту перевірки від 19.04.2024 №5117/08-01-04-07/00187292, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0079340407 від 15.05.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 6 727,68 грн. Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано уповноваженою особою відповідача 24.05.2024.
На підставі акту перевірки від 19.07.2024 №11021/08-01-04-07/00187292, контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0149940407 від 15.08.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 36 001,91 грн. Указане рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримано уповноваженою особою відповідача 22.08.2024.
Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
На підставі ст. 129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, відповідачу нарахована пеня із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 153 679,04 грн.
Таким чином, сума податкового зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб становить 196 748,63 грн.
Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 02.07.2019 № 22520-50/829 на суму 117370,49 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 08.07.2019.
У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось із позовом до суду.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Положеннями ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно відомостей інтегрованої картки платника податків у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 213 893,92 грн., зокрема: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 17 145,29 грн. та із земельного податку з юридичних осіб у сумі 196 748,63 грн.
Так, податковий борг відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виник на підставі наступного.
Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №0193840407 від 21.10.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 13520,95 грн..
Крім того, на підставі ст. 129 Податкового кодексу України, відповідачу нарахована пеня з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 3 624,34 грн.
Податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, виник на підставі наступного.
Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0001280407 від 05.01.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн. 
Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0079340407 від 15.05.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 6 727,68 грн. 
Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0149940407 від 15.08.2024, яким відповідачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 36 001,91 грн. 
Крім того, на підставі ст. 129 Податкового кодексу України, відповідачу нарахована пеня із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 153 679,04 грн.
Колегія суддів зазначає, що оскільки вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі.
Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постанові від 22.06.2023 року у справі №380/783/21.
Відтак, апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що рішення контролюючого органу №0079340407, №0149940407, №0193840407 складено з порушенням норм законодавства, оскільки питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову.
В свою чергу, зі змісту матеріалів справи вбачається та скаржником не заперечується, що ППР контролюючого органу №0193840407 від 21.10.2024, № 0001280407 від 05.01.2024, № 0079340407 від 15.05.2024 та № 0149940407 від 15.08.2024 надіслані відповідачу за адресою його місцезнаходження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані уповноваженою особою відповідача.
Колегія суддів дослідила, що доказів оскарження рішень контролюючого органу №0193840407 від 21.10.2024, № 0001280407 від 05.01.2024, № 0079340407 від 15.05.2024 та № 0149940407 від 15.08.2024 відповідачем надано не було, а тому несплачена відповідачем сума визначеного контролюючим органом грошового зобов`язання є узгодженою та набула статусу податкового боргу. Аргументи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.
Також, як правильно встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом податкову вимогу від 02.07.2019 № 22520-50/829 надіслано відповідачу рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, така вимога отримана уповноваженою особою відповідача. Отже, ця вимога згідно положень ПК України вважається врученою.
Апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18 дійшов висновку, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом.
Колегія суддів звертає увагу, що визначені контролюючим органом грошові зобов`язання згідно ППР №0193840407 від 21.10.2024, № 0001280407 від 05.01.2024, № 0079340407 від 15.05.2024 та № 0149940407 від 15.08.2024 набули статусу податкового боргу у 2024 році, позивач звернувся до суду із позовом щодо стягнення податкового боргу у червні 2025 року, тобто із дотриманням строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Також, апеляційний суд зі змісту матеріалів справи з`ясував, що непогашена пеня, яка є складовою заявленого до стягнення з відповідача податкового боргу, нарахована контролюючим органом з липня 2023 року, позивач звернувся до суду із позовом щодо стягнення податкового боргу у червні 2025 року, а отже позивачем дотримано строк звернення до суду 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
З огляду на встановлені вище обставини, дотримання контролюючим органом процедури, що передує стягненню податкового боргу за рішенням суду, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені контролюючим органом позовні вимоги в повній мірі узгоджуються з приписами податкового законодавства, та є обґрунтованим. 
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року у справі № 280/5598/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 05.01.2026 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров