Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1715/25
Провадження №2-а/338/1/26
19 січня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді   Рибки Л.Я.,
секретар судового засідання  Остапишин І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІФ №00196843 від 19 грудня 2025 року.
В обгрунтування позивних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що 19 грудня 2025 року головним спеціалістом відділу інспекторів з паркування Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Ковбас Л.І. винесено постанову серії ІФ №00196843 та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. 
Пояснює, що 16 грудня 2025 року о 14 год 45 хв у місті Івано-Франківськ по
вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 47 здійснила паркування транспортного засобу "Audi Q4 E-TRON", номерний знак НОМЕР_1 , на тротуарі, залишивши достатньо місця для вільного проходу громадян – більше 2 метрів. 
Вважає, що її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, вона не порушувала Правила дорожнього руху України, вважає себе не винуватою. Зазначає, що інспекторкою з паркування не було досліджено всі обставини справи, не зібрано достатніх, допустимих та належних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Враховуюче викладене, просить скасувати постанову ІФ №00196843 від 19 грудня 2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Представник відповідача направив через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позову. У відзиві зазначає, що позивачкою порушено вимоги п.п. "в" п.15.10 ПДР України. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесена правомірно, здійснено фіксацію даного правопорушення за допомогою технічного засобу ПАК Інспектор. Посилається на те, що на доданих до відзиву фото видно, що автомобіль марки "Audi Q4 E-TRON", д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований (здійснив стоянку) на тротуарі в м. Івано-Франківську по
вул. В`ячеслава Чорновола, 47 з порушенням п.п."в" п.15.10 ПДР України, оскільки за диспозицією п.п."в" п. 15.10 ПДР України, краєм тротуару є його зовнішній бік, що знаходиться біля дорожньої смуги для руху транспортних засобів. Крім того, автомобіль позивачки здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі у місці, яке не позначене дорожніми знаками, встановленими з табличками 5.42.1 "Місце стоянки" та 5.43 "Зона стоянки". Інспектор керувалася положеннями ст.ст. 279-1 - 279-4 КУпАП, які передбачають порядок розгляду порушень правил паркування, яке зафіксовано в режимі фотозйомки.
Ухвалою від 31 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з урахуванням положень ст. 286 КАС України.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, подала через систему "Електронний суд" заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі з точки зору їх належності та допустимості, суд прийшов до висновку, що позов слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (з подальшими змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки при нагляді за виконанням правил, норм i (відеозапису), які використовуються стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно з ч.7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Судом встановлено, що головним спеціалістом відділу інспекторів з паркування управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради Ковбас Л.І., в межах наданих повноважень, 19 грудня 2025 року винесено постанову серії ІФ №00196843, якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно з постановою - 16 грудня 2025 року о 14 год 45 хв водій автомобіля "Audi Q4 E-TRON", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в м. Івано-Франківськ по вул. В. Чорновола, 47, здійснила стоянку на тротуарі, чим порушила 
п.п. "в" п. 15.10. ПДР України "стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м", вчинила дії, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП ( а.с. 7). Дане правопорушення зафіксовано за допомогою технічного засобу ПАК Інспектор (а.с. 8-14; а.с. 51-53).
Відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови позивачка посилається на те, що нею дотримано вимоги щодо паркування транспортного засобу на краю тротуару, де для руху пішоходів залишалось понад 2 метри, а інспектором з паркування жодних замірів ширини проходу для пішоходів не проводилось.
Разом з тим, згідно з п.п. "в" п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється: на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.
За диспозицією п.п. "в" п.15.10 ПДР України краєм тротуару є зовнішній бік тротуару, що знаходиться біля проїзної частини автомобільної дороги (вулиці) для руху транспортних засобів. Паркування автомобілів на краю тротуару із залишенням по внутрішній його стороні два метри для вільного руху пішоходів передбачає уникнення руху транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки по тротуару та убезпечення тим самим пішоходів, забезпечення їхнього вільного і безпечного пересування тротуаром.
За загальним правилом, відповідно до пункту 15.10 ПДР України стоянка на тротуарах є забороненою. Винятками є такі ситуації: якщо це передбачено відповідними дорожніми знаками чи розміткою, які це дозволяють. Наприклад, знак 5.38 "Місце для стоянки" чи знак 5.39 "Зона стоянки", які ще мають додаткові таблички, що містять інформацію про спосіб поставлення транспортного засобу; якщо це легковий автомобіль чи мотоцикл, які можна поставити на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається не менше 2 метрів.
Згідно з п.11.13 ПДР України забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих правил.
Тому, стоянка на тротуарах легкових автомобілів і мотоциклів за умови, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метрів тротуару, має здійснюватися з урахуванням вимог п.п. "б" п. 15.10 (стоянка забороняється: на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками) та п. 15.6 ПДР України (стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці).
Зі змісту норми п.п."в" п. 15.10 ПДР України слідує, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.
Поняття край тротуару у контексті п.п."в" п.15.10 ПДР України слід тлумачити у системному зв`язку з іншими нормами права, з урахуванням функціонального призначення тротуару та принципу приорітетності безпеки пішоходів. Край тротуару, на який поширюється зазначений вийняток, є частиною тротуару, що безпосередньо прилягає до проїзної частини, а не до зелених зон чи інших елементів благоустрою.
Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 750/3679/17 транспортний засіб має бути припаркований на краю тротуару, що примикає до проїзної частини та розташований таким чином, щоб він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Отже, однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.
Паркування автомобілів на краю тротуару із залишенням по внутрішній його стороні два метри для вільного руху пішоходів передбачає уникнення руху транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки по тротуару та убезпечення тим самим пішоходів, забезпечення їхнього вільного і безпечного пересування тротуаром.
Представником відповідача до матеріалів відзиву долучено копії матеріалів фотофіксації (такі ж фото надані позивачкою при поданні позовної заяви до суду), на яких зображено автомобіль марки "Audi Q4 E-TRON", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 і припаркований на тротуарі (не на зовнішній його стороні, яка прилягає до проїзної частини) в порушення вимог п.п."в" п.15.10 ПДР України у місці, яке не позначене дорожніми знаками, встановленими з табличками 5.42.1 "Місце стоянки" та 5.43 "Зона стоянки", які б дозволяли паркування із використанням тротуару (а.с. 8-14, а.с. 51-53). 
Фотофіксація правопорушення була здійснена відповідно до вимог примітки до ст.14-2 КУпАП з врахуванням місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів. 
Надані представником відповідача докази (фотозйомка) підтверджують порушення позивачкою вимог п.п."в" п.15.10 ПДР України, оскільки з таких фотоматеріалів можливо ідентифікувати транспортний засіб, можливо встановити місце розташування транспортного засобу та можливо зробити висновок про те, що транспортний засіб розташований на тротуарі, який призначений для руху пішоходів, при цьому, дорожні знаки, які б дозволяли стоянку у вказаному місці, відсутні та позивачкою протилежного не доведено.
Оскільки матеріалами фотофіксації підтверджується здійснення позивачкою стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на зовнішньому його краю, посилання позивачки щодо дотримання нею вимог п.п."в" п. 15.10 ПДР України є необґрунтованими.
У зв`язку з цим, необхідність проведення замірів розташування транспортного засобу у відповідача не виникала.
Крім цього, сам факт того, що автомобіль припарковано на тротуарі, а не на проїзній частині, не може свідчити про відсутність перешкод дорожньому руху. Пішохід теж є учасником дорожнього руху і наявність умов для його пересування є важливою умовою належної організації дорожнього руху. Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.05.2019 у справі № 464/1703/17.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КупАП та закриття справи про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення, а постанову серії ІФ №00196843 від 19 грудня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн залишити без змін. 
Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, відсутні підстави для відшкодування з відповідача на користь позивачки судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради про скасування постанови серії ІФ №00196843 від 19 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення залишити без задоволення. 
Постанову серії ІФ №00196843 від 19 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Управління транспорту та зв`язку Івано-Франківської міської ради місце реєстрації: 76004, Івано-Франківська обл. місто Івано-Франківськ, вул. М. Грушевського, буд. 21, ЄДРПОУ 40226397.

Суддя Богородчанського
районного суду       Л.Я. Рибка