ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
22 січня 2026 року 	Справа № 280/10099/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області 
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
про стягнення коштів з податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг у сумі 177 805,65 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна вказана у позовній заяві заборгованість, яка виникла в результаті несплати самостійно узгодженої суми податкового зобов`язання. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг.
Ухвалою судді від 24.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику сторін та проведення судового засідання. 
Відповідач відзив на адміністративний позов не надав. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі судом направлялася на адресу відповідача, рекомендованим листом, поштовий конверт повернувся до суду 22.12.2025 з позначкою «адресат відсутній».
Відповідно до пунктів 102, 104 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження “не повертати”. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця.
Як вказав Верховний Суд в ухвалі від 08.07.2025 у справі № 580/12577/23 до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками “за закінченням терміну зберігання”, “адресат вибув”, “адресат відсутній” і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
Так судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Відповідно до даних інтегрованої (облікової) картки платника податків, станом на день розгляду справи, за відповідачем рахується податковий борг у сумі 177 805,65 грн., який виник після 24.02.2022 із яких: 149 486,81 грн. по орендній платі з фізичних осіб (КБК 18010900); 28 318,84 грн. по податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010300).
Вищевказаний податковий борг по орендній платі з фізичних осіб (КБК 18010900) виник на підставі наступного.
Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Відповідно до п. 288.2 ст. 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Згідно пункту 288.3 ст. 288 ПК України об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Пунктом 288.4. ст. 288 ПК України передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 розділу XII ПК України.
Пунктом 285.1 ст. 285 ПК України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Пунктом 287.3 ст.287 ПК України встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом ЗО календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідачем подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) з доданим до неї розрахунком сум орендної плати №9033982237 від 19.02.2024 згідно якої якою платником самостійно визначено суму орендної плати з фізичних осіб. що підлягає сплаті за 2024 рік у загальній сумі 179 499,62 грн., з помісячною сплатою 14 958,30 грн.
Зазначені самостійно задекларовані зобов`язання відповідачем у встановлені ПК України строки не були сплачені, у зв`язку з чим, у відповідача наявний податковий борг по платежу орендна плата з фізичних осіб (КБК 18010900) нарахований на підставі зазначеної вище податкової декларації у сумі 119 666,42 грн., який складається з нарахувань: за травень 2024 (термін сплати 01.07.2024) - 14 958,30 грн., за червень 2024 (термін сплати 30.07.2024) - 14 958,30 грн., за липень 2024 (термін сплати 30.08.2024) - 14 958,30 грн., за серпень 2024 (термін сплати 30.09.2024) - 14 958,30 грн., за вересень 2024 (термін сплати 30.10.2024) - 14 958,30 грн., за жовтень 2024 (термін сплати 02.12.2024) - 14 958.30 грн. за листопад 2024 (термін сплати 30.12.2024) - 14 958,30 грн., за грудень 2024 (термін сплати 30.01.2025) - 14 958,30 грн.
Також, відповідачем подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) з доданим до неї розрахунком сум орендної плати №9037927277 від 19.02.2025, згідно якої якою платником самостійно визначено суму орендної тати з фізичних осіб, що підлягає статі за 2025 рік у загальній сумі 65 783,18 грн., з помісячною сплатою у розмірі 5 481,93 грн.
Зазначені самостійно задекларовані зобов`язання відповідачем у встановлені ПК України строки не були сплачені, у зв`язку з чим у відповідача наявний податковий борг по платежу орендна плата з фізичних осіб (КБК 18010900) нарахований на підставі зазначеної вище податкової декларації у сумі 16 445,79 грн., який складається з нарахувань: за січень 2025 (термін сплати 03.03.2025) - 5 481,93 грн. за лютий 2025 (термін сплати 31.03.2025) - 5 481,93 грн. за березень 2025 (термін сплати 30.04.2025) - 5 481,93 грн.
Податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №348666-2409-0829-UА23060070000082704 від 04.06.2024, згідно якого відповідачу визначено до сплати орендну плату з фізичних осіб у сумі 267,72 грн. (термін сплати 25.08.2024).
Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але не вручене та повернуто контролюючому органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Підпунктом 14.1.162 п. 14.1. ст. 1 ПК України визначено, що пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або па суми штрафних (фінансових) санкцій не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання.
Підпунктом 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПК України визначено, що нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Згідно п. 129.4 ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Нарахування пені здійснюється в автоматичному режимі засобами програмного забезпечення ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податків відповідно до законодавства.
За несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань визначених податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №9028637978 від 19.02.2023 відповідачу нараховано пеню у сумі 13 106,88 грн.
Враховуючи вказане вище, загальна сума податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб, яка підлягає стягненню з відповідача та раніше не заявлялась до стягнення у судовому порядку становить 149 486,81 грн.
Податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010300) виник на підставі наступного.
Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України передбачено, що платниками податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом па підставі даних Державного реєстру речових прав па нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав па нерухоме майно та/або па підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
При цьому, відповідно до пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 ст. 102 ПК України.
Відповідно до пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкові зобов`язання за звітний період сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, на підставі описаних вище норм ПК України, податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:
№0702694-2409-0830-UA23060070000082704 від 26.06.2024, згідно якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 9 785,85 грн. (термін сплати 17.09.2024);
№0702696-2409-0830-UA23060070000082704 від 26.06.2024, згідно якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 8 978,00 грн. (термін сплати 17.09.2024);
№0702690-2409-0830-UA23060070000082704 від 26.06.2024 згідно якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченні фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 8 040,00 грн. (термін сплати 17.09.2024);
№0702692-2409-0830-UA23060070000082704 від 26.06.2024, згідно якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченні фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 1 582,29 грн. (термін сплати 17.09.2024);
№0702691-2409-0830-UA23060070000082704 від 26.06.2024. згідно якого відповідачу визначено до сплати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченні фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі І 451,67 грн. (термін сплати 17.09.2024).
Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, але не вручені та повернуті контролюючому органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, у зв`язку з чим є узгодженими, а нараховані ними суми підлягають сплаті платником в повному обсязі.
Враховуючи вказане вище, загальна сума податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК 18010300), яка підлягає стягненню з відповідача та раніше не заявлялась до стягнення у судовому порядку становить 28 318,84 грн.
Відповідно до п.45.2 ст. 45 ПКУ податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Відповідно до п.45.2 ст. 45 ПКУ податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців. 
Відповідно до вимог п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З урахуванням зазначених вимог ПК України, ППР вважаються врученим відповідачу належним чином.
При вирішенні даного спору по суті суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
За визначенням, наведеним у пункту 6.2 статті 6 Податкового кодексу України збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
У зазначені строки грошове зобов`язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно з положеннями статті 59 Податкового кодексу України податковим органом відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення була направлена податкова вимога форми «Ф» № 003543-1304-0801 від 18.12.2023, проте повернута за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Таким чином, Кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.
Згідно із п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.4 ст.95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010 р. № 1244 «Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.
Зважаючи на вищевикладене, погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.
Як встановлено судом, на момент розгляду справи в суді, заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Такі витрати позивач у даній справі не поніс.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг у сумі 177 805,65 грн. (сто сімдесят сім тисяч вісімсот п`ять гривень 65 копійок) із яких:
- 149 486,81 грн. по орендній платі з фізичних осіб, які зарахувати: р/р UA928999980334149815000008479; отримувач - ГУК у Запорізький області/ТГ м.Запоріжжя, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010900;
- 28 318,84 грн. по податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, які зарахувати: р/р UA338999980314080512000008479; отримувач - ГУК у Запорізький області/ТГ м.Запоріжжя, код отримувача - 37941997, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18010300.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова