ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/1655/25 пров. № А/857/12519/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Онишкевича Т.В., 
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі № 380/1655/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, 
суддя у І інстанції Крутько О.В.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення 11 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі – ГУ ПФУ у Київській області), у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Київській області № 2399/03-16 від 16.01.2025 про відмову позивачці щодо переведення з пенсії за віком згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію відповідно до Закону України “Про державну службу”, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в територіальних органах Держфінінспекції та в органах Державної податкової служби: – з 02.09.1985 по 06.05.1988 – 02 роки 08 місяців 04 дні (робота в територіальних органах Держфінінспекції); - з 19.08.1988 по 29.06.1990 – 01 рік 10 місяців 10 днів (робота в територіальних органах Держфінінспекції); - з 02.07.1990 по 01.07.2013 – 22 роки 11 місяців 29 днів (робота в органах державної податкової служби); - з 01.01.2014 по 20.12.2024 – 10 років 11 місяців 19 днів (робота в органах державної податкової служби);
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області призначити та виплатити позивачці з 09.01.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу“ з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.01.2025 № 20-13- 01-10-00-11 та від 09.01.2025 № 21-13-01-10-00-11.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №380/1655/25, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ – 01.05.2016 становив більше 10 років, а також станом на час звернення до органів Пенсійного фонду вона досягла 62-річного віку та мав стаж державної служби понад 20 років та страховий стаж, що дає їй право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".
У апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Київській області просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що весь період роботи позивачки з 02.07.1990 по 20.12.2024 в податкових органах неможливо взяти для обчислення стажу державної служби, оскільки згідно статті 3 Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання — не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1984 слідує, що позивачка у період з 02.09.1985 по 20.12.2024 працювала в територіальних органах Держфінінспекції та органах Державної податкової служби, а саме:
- 02.09.1985 переведена на посаду старшого інспектора по основній діяльності;
- 19.08.1988 переведена на посаду старшого податкового ревізора-інспектора;
- 02.07.1990 зарахована начальником відділу обліку і звітності у порядку переводу з фінансового відділу;
- 01.11.1992 присвоєно звання радника податкової служби ІІІ рангу;
- 04.05.1994 прийнята присяга державного службовця;
- 08.05.2008 присвоєно чергове спеціальне звання «РПС ІІ рангу»;
- 01.07.2013 присвоєно 11 ранг державного службовця;
- 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу;
- 20.12.2024 припинено державну службу та звільнено з посади. 
З матеріалів справи видно, що позивачка звернулася до органів Пенсійного фонду із заявою від 09.01.2025 щодо переходу на інший вид пенсії згідно із Законом України “Про державну службу”.
Розглянувши вказану заяву, ГУ ПФУ у Київській області прийняло рішення від 16.01.2025 за №2399/03-16 про відмову у переводі у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Мотивами відмови було те, що у позивачки немає необхідних 20 років служби на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державної служби станом на 01.05.2016.
Не погоджуючись із такими рішеннями пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII (далі -Закон №889-VIII) визначені особливості стажу державної служби, а саме у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції в цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.
Окрім цього, згідно з пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Відповідно до статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Згідно зі статтею 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу.
Приписами пункту 57 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що спеціальні звання податкової служби, встановлені цим Кодексом, присвоюються посадовим особам контролюючих органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби. Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Слід також зазначити, що спеціальним законом, який визначав статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII.
Цим законом визначено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Отже, як Законом №889-VIII, так і нормами діючих до нього Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ) і Закону №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Разом з тим, згідно з пунктом 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (далі - Порядок №839), посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Тобто, наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто, з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
З наведеного слідує, що в органах державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, які прирівнюються до відповідного рангу державного службовця.
Також, Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 у справі №21-275а13 вказано, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ (чинного на час роботи позивача в податковому органі) дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723.
Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 (справа №586/965/16-а).
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби у податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Як встановлено судом першої інстанції згідно з відомостями трудової книжки позивачки, ОСОБА_1 у спірні періоди працювала в органах державної податкової служби.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що періоди роботи позивачки в органах державної податкової служби зараховуються до стажу державної служби, а тому дії пенсійного органу щодо відмови зарахувати до стажу державної служби позивачки спірні періоди її роботи є протиправними і наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивачки зазначені вище періоди роботи.
Разом із тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції у резолютивній частині рішення помилково зазначив про повне задоволення позову, оскільки у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області призначити та виплатити позивачці з 09.01.2025 пенсію за віком відповідно до Закону України “ Про державну службу “ з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.01.2025 № 20-13- 01-10-00-11 та від 09.01.2025 № 21-13-01-10-00-11 було відмовлено. 
Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак помилково вказав про повне задоволення адміністративного позову, а тому оскаржуване рішення суду слід змінити та зазначити про часткове задоволення адміністративного позову.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити частково. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року у справі №380/1655/25 змінити резолютивну частину викласти у такій редакції:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16 січня 2025 №2399/03-16 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723 XII, Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ періоди роботи: з 02 вересня 1985 року по 06 травня 1988 року в територіальних органах Держфінінспекції, з 19 серпня 1988 року по 29 червня 1990 року в територіальних органах Держфінінспекції, з 02 липня 1990 року по 01 липня 2013 року в органах Державної податкової служби, з 01 січня 2014 року по 20 грудня 2024 року в органах Державної податкової служби.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" згідно із поданою заявою від 09 січня 2025 року та доданих до неї довідок про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця від 09 січня 2025 року №20-13-01-10-00-11 та №21-13-01-10-00-11, виданих Головним управлінням ДПС у Львівській області.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка А., 10, ЄДРПОУ: 22933548) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар