ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/389/26 Справа № 932/15694/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника (в режимі відеоконференції)   Назаренко А.С.

апеляційну скаргу захисника Назаренко А.С. на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскарженою постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28 листопада 2025 року, близько 00 год 05 хв. 07.10.2025 за адресою м. Дніпро, вул. Глінки, 2 ОСОБА_1 керував т.з. Chrysler 300С, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 у порушення п. 2.5. ПДР України відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Назаренко А.С. просить оскаржену постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що згідно із відеозаписом з боді-камер патрульних поліцейських, 07.10.2025 року об 00:04 год. ОСОБА_1 не знаходився в салоні автомобіля (ані за кермом, ані на пасажирському сидінні), не виходив із автомобіля, не припарковував автомобіль. Жодного руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відбувалося, зупинка автомобіля 07.10.2025 р. об 00:05 год. в м. Дніпро по вул. Глінки, 2 місця не мала.
Вказує, що відеозапис відбувається починаючи з 00 год. 04 хв. 48 сек. 07.10.2025 р., при цьому ОСОБА_1 не знаходиться за кермом автомобіля, самостійно підходить до працівника поліції із питаннями щодо можливості проїзду через Центральний міст м. Дніпра, хоче отримати дозвіл на перетин, щоб нічого не порушувати.
Сторона захисту зазначає, що матеріали справи не містять доказів ані руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в м. Дніпро по вул. Глінки, 2, ані зупинки/знаходження (фізично) транспортного засобу марки «Chrysler 300C» д.н.з. НОМЕР_2 за вказаною адресою. Фактично складання протоколу про адміністративне правопорушення мало місце по вул. Січеславська Набережна, поблизу в?їзду на Центральний міст м. Дніпро.
Вказує, що рапорт інспектора поліції не може мати доказового значення, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (правовий висновок Верховного суду у постанові від 28.05.2020 року по справі № 524/4668/17).
Інструкцією № 1452/735 визначено, що працівник поліції при оформленні матеріалу по справі про адміністративне правопорушення за ознаками статті 120 КУпАП може складати акт огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, складання поліцейським рапорту про відмову особи пройти огляд на стан сп`яніння законодавством взагалі не передбачене.
Посилається на порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки останньому не було запропоновано пройти огляд із застосуванням технічних засобів, а також не було роз`яснено його право на проходження огляду в медичному закладі.
Зазначає, що позиція ОСОБА_1 про те, що він не виконував функції водія - не спростована, а тому вважається релевантною.
Вказує, що винуватість ОСОБА_1 не доведена за стандартом «поза розумним сумнівом», а матеріали справи не вказують на наявність в його діях складу інкримінованого діяння. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП (а.с. 1); рапортом співробітника поліції, згідно із яким 07.10.2025 року о 00:05 год. під час патрулювання у складі екіпажу «Легіон-222» за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 2 було зупинено автомобіль «Chrysler 300C», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2); відеозаписом з боді-камер поліцейських. 
Під час апеляційного перегляду встановлено, що співробітниками поліції з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, - було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Факт відмови відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зафіксовано за допомогою бодікамери поліцейського.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Зважаючи на те, що матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, запропонованого йому співробітниками поліції, підтверджується поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.
Доводи апелянта про те, що не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з бодікамер поліцейських, згідно із яким спілкування із ОСОБА_1 відбувається на початку Центрального мосту у м. Дніпро, автомобіль «Chrysler 300C», д.н.з. НОМЕР_2 , стоїть біля бордюрного каменю, який на мосту відділяє смугу руху транспортних засобів від пішохідної доріжки, із увімкнутим аварійним світовим сигналом, перед патрульним автомобілем, на якому у свою чергу увімкнуті проблискові маячки синього кольору, що спростовує апеляційні доводи захисника про те, що автомобіль ОСОБА_1 був заздалегідь припаркований, а він лише підійшов до поліцейських запитати порядок проїзду мосту. При цьому ОСОБА_1 надав поліцейським документи на право керування транспортним засобом та на автомобіль, не заперечував наявності в нього статусу водія та намагався переконати поліцейських відпустити його, а у подальшому повідомив, що автомобіль заглушить, залишить увімкнутим аварійний сигнал, а сам не буде далі керувати і дочекається товариша, який сяде за кермо. 
У зв`язку із цим доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не був зупинений поліцейськими, а сам ОСОБА_1 не мав статусу водія і не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними.
Посилання апелянта на те, що рапорт інспектора поліції не може мати доказового значення та не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, апеляційний суд відхиляє, оскільки за правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.
З наведеного вбачається, що використання як доказів відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та іншому документі - рапорті працівника поліції, закону не суперечить. Разом із тим, до їх оцінки належить підходити з обережністю, оскільки вказані документи фактично виходять від сторони обвинувачення і мають суб`єктивний характер, а відтак не можуть бути єдиним доказами відповідних обставин, за відсутності їх іншого об`єктивного підтвердження.
У даному провадженні суд першої інстанції грунтовно врахував відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті інспектора поліції О.Мушти зважаючи на те, що вони узгоджуються із відомостями, отриманими з інших досліджених доказів, що мають об`єктивний характер, зокрема із відеозапису події.
Посилання захисника на порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки останньому не було запропоновано пройти огляд із застосуванням технічних засобів, а також не було роз`яснено його право на проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, в тому числі вказано про застосування приладу “Драгер”, при цьому останній, за змістом його відповідей, відмовився від будь-якого огляду.
Апеляційні доводи про те, що матеріали справи не містять доказів ані руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в м. Дніпро по вул. Глінки, 2, ані зупинки/знаходження (фізично) транспортного засобу марки «Chrysler 300C» д.н.з. НОМЕР_2 за вказаною адресою, а фактично складання протоколу про адміністративне правопорушення мало місце по вул. Січеславська Набережна, поблизу в?їзду на Центральний міст м. Дніпро, суд апеляційної інстанції вважає формальними і такими, що не обгрунтовують правильність оскарженої постанови. 
Так, згідно із відеозаписом зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 мала місце на початку Центрального мосту через р. Дніпро, тобто у місці, яке не має самостійної поштової адреси. Відтак ідентифікація цієї ділянки місцевості відповідно до адреси розташованої поруч будівлі ТРЦ “Мост Сіті Центр” по вул. Глінки, 2 у м. Дніпро не є вочевидь необгрунтованою, а також не впливає у будь-якій спосіб на правильність встановлення фактичних обставин справи та їх оцінку. 
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУПАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Назаренко А.С. — залишити без задоволення.
Постанову  Шевченківського районного суду міста Дніпра від 28 листопада 2025 року щодо  ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, — залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду  А.А. Мазниця