ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року
м. Харків
справа № 635/6574/21
провадження № 22-ц/818/254/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Тичкової О.Ю.,
суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 (за зустрічним позовом відповідач)
відповідач – ОСОБА_2 (за зустрічним позовом позивач)
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року у складі судді Карасава І.О.,-
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку із невиплатою аліментів, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини. У жовтні 2021 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2025 року у задоволенні клопотання представник відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження було відмовлено. Підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку із невиплатою аліментів, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини було закрито.
У червні 2024 року представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до клопотання про зупинення провадження по зазначеній справі, посилаючись на те, що в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Бондаренка І.Е. 25.12.2024 року перебуває цивільна справа №369/9232/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського район Київської області про позбавлення батьківських прав, встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини (т.2 а.с. 205). 
Заяву обґрунтовано тим, що неможливим є розгляд справи №635/6574/21 до вирішення справи № 369/9232/23 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, адже рішення про задоволення позову про позбавлення батьківських прав виключає можливість ОСОБА_1 проживати разом з дитиною та отримувати на її утримання аліменти. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку із невиплатою аліментів у цивільній справі № 635/6574/21( провадження № 2/635/2521/2025) – виділені в самостійне провадження, та присвоєно новий номер справи та провадження.
Провадження по справі №635/6574/21 ( провадження №2/635/2521/2025) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини зупинено до закінчення розгляду цивільної справи №369/9232/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав та встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини.
Ухвала мотивована тим, що позовні вимоги у справі № 635/6574/21 та у справі №369/9232/23 виникли з одних й тих самих правовідносин, між одними й тими ж сторонами, а рішення за результатами розгляду справи щодо позбавлення батьківських прав мати - ОСОБА_1 та встановлення факту самостійного виховання дитини ОСОБА_2 буде мати значення для розгляду цивільної справи щодо визначення місця проживання дитини- ОСОБА_2 та відібрання дитини, суд дійшов висновку, що від результатів розгляду справі №369/9232/23 залежить вирішення цивільної справи № 635/6574/21.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати в частині зупинення провадження, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд вже вирішив зазначене питання ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.03.2025, якою задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено. Крім того у суду відсутні підстави для зупинення провадження передбачені п.6, ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки заява представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 не містить обставини щодо неможливості її розгляду до вирішення іншої справи. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення по справі № 635/6574/21 та у справі №369/9232/23 виникли з одних й тих самих правовідносин, між одними й тими ж сторонами, а рішення за результатами розгляду справи щодо позбавлення батьківських прав мати - ОСОБА_1 та встановлення факту самостійного виховання дитини ОСОБА_2 буде мати значення для розгляду цивільної справи щодо визначення місця проживання дитини- ОСОБА_2 та відібрання дитини, суд дійшов висновку, що від результатів розгляду справі №369/9232/23 залежить вирішення цивільної справи № 635/6574/21.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону.
Положеннями статті 251 ЦПК Українипередбачено випадки у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.
Зокрема, відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1ст. 251ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.
Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 року у справі №910/12694/18, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року у справі № 520/57/17-ц, провадження № 61-22485св19.
Колегія суддів зауважує, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення щодо того, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв`язку із невиплатою аліментів, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, а ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на її утримання.
З урахуванням предмета та підстав заявлених позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, тому вказані позовні вимоги підлягають судовому розгляду.
При цьому суд зазначає, що вирішення спору у цивільній справі № 369/9232/23 не перебуває у правовій чи фактичній залежності від результатів розгляду цивільної справи № 635/6574/21, оскільки обставини, які підлягають встановленню у зазначених справах, не є тотожними та не зумовлюють одна одну.
Таким чином, відсутні правові підстави вважати, що результати розгляду цивільної справи № 635/6574/21 можуть мати преюдиціальне значення для вирішення справи № 369/9232/23, у зв`язку з чим остання підлягає розгляду судом у загальному порядку без очікування набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки ухвала суду від 15 травня 2025 року в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини постановлено з порушенням норм процесуального права, апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду – в цій частині скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки наразі розглядається лише процесуальне питання, а не справа по суті спору, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року – скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий          О.Ю.Тичкова

Судді           О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук