КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 376/1312/22                              Головуючий у суді першої інстанції -  Коваленко О.М. Номер провадження № 22-ц/824/18981/2025                                   Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2025 року                                                                                           м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач),          Кашперської Т.Ц.,           Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Коваленка О.М., у місті Сквира, у справі за позовом  ОСОБА_1  до Сквирської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування будівельних паспортів та прав на початок виконання будівельних робіт, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Сквирська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Сквирської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування будівельних паспортів та прав на початок виконання будівельних робіт, відповідно до якого просила: 
- визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт і право на початок виконання будівельних робіт на реконструкцію житлового будинку з прибудовою та надбудовою другого поверху на по АДРЕСА_1 , що розташований на земельних ділянках з кадастровими номерами 3224010100:01:057:0010 та 3224010100:01:057:0006, виданий Сквирською міською радою сектором архітектури, містобудування та інфраструктури 16 вересня 2021 року за №5/21 та зареєстрований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) за №ВР01:6813-3118-6506-2445;
- визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт і право на початок виконання будівельних робіт на реконструкцію житлового будинку з прибудовою та надбудовою другого поверху по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 3224010100:01:057:0080, виданий Сквирською міською радою сектором архітектури, містобудування та інфраструктури 16 вересня 2021 року за №6/21 та зареєстрований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) за №ВР01: 6836-9568- 2604-3578;
- визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт і право на початок виконання будівельних робіт на будівництво двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 3224010100:01:057:0079, виданий Сквирською міською радою сектором архітектури, містобудування та інфраструктури 16 вересня 2021 року за №7/21 та зареєстрований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (ЄДЕССБ) за №ВР01: 6850-6546-7632-1836; 
Позовну заяву мотивовано тим, що вона є власником 26/100 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 належить 7/25 часток цього будинку, а ОСОБА_5 - 26/100 часток. Без її погодження як співвласника будинку та без виділення часток в натурі, відповідач незаконно надала ОСОБА_3 право на реконструкцію цього житлового будинку. Крім того, поряд з цим будинком ОСОБА_3 на підставі зазначених дозвільних документів розпочав будівництво на місці раніше існуючого будинку АДРЕСА_2 , що загрожує існуванню належної їй частині будівлі.
У червні 2023 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_3 , третя особа: Сквирська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, відповідно до якого просила усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 та прибудинковою територією - земельною ділянкою кадастровий номер 3224010100:01:057:0085, а також земельною ділянкою кадастровий номер 3224010100:01:057:0025 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власні кошти вчинити дії:
-                привести земельну ділянку кадастровий номер 3224010100:01:057:0085 до попереднього стану, знести самовільно побудовані на цій земельній ділянці фундамент та стіни з бетонних блоків, звільнити її від будівельних матеріалів (бетонні блоки тощо), відновити межі і верхній шар ґрунту;
-                     привести земельну ділянку кадастровий номер 3224010100:01:057:0025 до попереднього стану, знести самовільно побудовані на цій земельній ділянці стіни з бетонних блоків, відновити межі і верхній шар ґрунту;
-                     здійснити перебудову зведеної частини будинку по АДРЕСА_1 та будинку по АДРЕСА_3 шляхом створення вільної смуги землі шириною 1,00 метр на земельних ділянках кадастрові номери 3224010100:01:057:0080, 3224010100:01:057:0079 уздовж межі суміжної земельної ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0085 та суміжної земельної ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0025, відновивши межі і верхній шар ґрунту;
-                     виконати необхідні інженерно-технічні заходи, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель будинку по АДРЕСА_1 та будинку по АДРЕСА_3 на територію суміжних ділянок та будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2023 року об`єднано цивільну справу № 376/1063/23 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Сквирська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном із цивільною справою № 376/1312/22 за позовом  ОСОБА_1  до Сквирської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування будівельних паспортів та прав на початок виконання будівельних робіт. Об`єднаній цивільній справі присвоєно номер № 376/1312/22.
28 квітня 2025 року на адресу районного суду від третьої особи ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Сквирського районного суду Київської області у цивільній справі № 376/1926/23.
Заява обґрунтована тим, що у провадженні по справі №376/1312/22 позивач ОСОБА_1 заявляє, що нею були виявлені деякі порушення норм законодавства пов`язаних з обмеженням її права власності на вільне використання власного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки яка знаходиться у неї в користуванні з визначеним кадастровим номером 3224010100:01:057:0085.
Вказує, що в провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває справа № 376/1926/23 за позовом ОСОБА_3 до Сквирської міської ради, ФОП ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною та скасування рішення Сквирської міської ради №833-36-УІ від 26 березня 2013 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлену ФОП ОСОБА_6 09 червня 2020 року, реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 в державному земельному кадастрі.
28 листопада 2023 року у цивільній справі №376/1312/22 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення експертних досліджень та в ухвалі були поставленні питання, що стосуються користування земельною ділянкою з визначеним кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 яке обмежується на думку ОСОБА_1 оскаржуваними будівельними паспортами.
Питання, які ставить ОСОБА_1 перед експертами, свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 безпосередньо пов`язана з об`єктом нерухомого майна, який на ній розташований та про упевненість ОСОБА_1 , що ця земельна ділянка належить їй. Натомість в судовому провадженні №376/1926/23 визнається незаконним передумова визначення земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085, як об`єкта цивільних прав та скасовується реєстрація земельної ділянки в державному земельному кадастрі.
Встановленні в судовому провадженні обставини та факти по справі №376/1926/23, які в подальшому будуть викладені в мотивувальній частині судового рішення матимуть преюдиційне значення для ідентичного кола учасників судового провадження в справі №376/1312/22 та дозволить встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в справі № 376/1312/22 та унеможливить проведення додаткових процесуальних дії пов`язаних з експертними дослідженнями, а тому відповідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року клопотання третьої особи ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі задоволено.
Зупинено провадження у об`єднаній цивільній справі № 376/1312/22 за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , про визнання незаконними та скасування будівельних паспортів та прав на початок виконання будівельних робіт, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Сквирська міська рада про усунення перешкоду користуванні нерухомим майном до набрання законної сили рішення Сквирського районного суду Київської області у цивільній справі № 376/1926/23 за позовом ОСОБА_3 до Сквирської міської ради, ФОП ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання незаконною та скасування реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що судом не обґрунтовано в чому саме полягає матеріально - правовий зв`язок між справою № 376/1312/22 та справою 376/1926/, тобто не мотивовано, які саме факти встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, зокрема, перевірки доводів сторін. 
В обґрунтування вимог посилався на те, що підставою цього позову в справі № 376/1312/22 є порушення права власності ОСОБА_1 на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , адже застосовані у будівельних паспортах проектні рішення обмежують можливості його використання обслуговування і створюють загрозу руйнування будинку.
Суд не з`ясував, що факти, які будуть встановлені у справі № 376/1926/23 обставин реєстрації ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0085 і видачі дозволу на розробку проекту землеустрою, не потрібні для з`ясування обставин справа, що становлять підставу позову у справі № 376/1212/22, а саме, чи містять будівельні паспорти проектні рішення, що порушують будівельні норми і призводять до обмеження доступу ОСОБА_1 до її нерухомого майна - будинку, обмеження можливостей його використання та реконструкції, і створюють загрозу руйнуванню будинку.
В оскаржуваній ухвалі суд не вказав, які факти будуть встановлені у справі №376/1926/23 щодо обставин реєстрації ділянки кадастровий номер  3224010100:01:057:0085 і видачі дозволу на розробку проекту землеустрою, що не дадуть зібрати докази встановити самочинність будівництва ОСОБА_3 .
Самовільно зведені стіни на території ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:00 перешкоджають проходу/проїзду до будинку ОСОБА_1 , незалежно наявності/відсутності кадастрового номера, а також незалежно від приналежності території ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0085 до власності громади чи до власності ОСОБА_1 (у разі приватизації). ОСОБА_1 користувалася цією ділянко до присвоєння їй кадастрового номеру у 2022 році і користується нею зараз, поки ділянка є власністю громади.
ОСОБА_3 не є власником ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0085, і не може мати на неї ніяких прав, адже він використав своє право на приватизацію ділянки для обслуговування своєї частини будинку, який наразі перебудовує.
У разі скасування кадастрового номера земельної ділянки 3224010100:01:057:0085 суд може в цій частині не задовольняти позовну заяву, а ОСОБА_1 може подати заяву про зміну предмета позову та ідентифікує територію, яку просить звільнити від забудови, в інший спосіб без посилання на цей кадастровий номер.
Отже, позовні вимоги про приведення ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0083 до попереднього стану можуть бути вирішені незалежно від фактів, що будуть встановлені у справі №376/1926/23.
Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на справедливий суд та розумні строки розгляду справи, та ефективний захист.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 захищає право власності на будинок та діл під гараж, а також інтерес щодо приватизації ділянки кадастровий номер 3224010100:01:057:0085 вільною від забудови, а справа №376/1926/23 стосується лише факту присвоєння кадастрового номера 3224010100:01:057:0085, зупинення розгляду об`єднаної справи №376/1312/22 до вирішення справи №376/1926/23 надмірно затримає захист прав ОСОБА_1 на це майно і може призвести до руйнування будинку в період розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
01 грудня 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. 
Представник зазначає, що суд першої інстанції дослідивши матеріали справи, та оцінивши подані всіма учасниками провадження докази в їх сукупності, дійшов обґрунтованого та об`єктивного висновку про те, що в справі № 376/1926/23 де визнається незаконним передумова визначення земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085, як об`єкта цивільних прав, скасовується реєстрація земельної ділянки в державному земельному кадастрі та рішення Сквирської міської ради «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам» в частині, що стосується ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 , площею 0.01 га вирішуються питання, які стосуються підстав заявлених ОСОБА_1 вимог та умов від яких залежить не тільки можливість розгляду (доказів на які посилаються) а й задоволення заявлених позовних в справі №376/1312/22.
Цивільна справа № 376/1312/22 в якій на думку апелянта «захищаються порушені права на земельну ділянку з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 було зупинено провадження та справа № 376/1926/23 в якій визнається незаконним передумова визначення земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085, як об`єкта цивільних прав та скасовується реєстрація земельної ділянки в державному земельному кадастрі вже тривалий час знаходяться в провадженні одного й того самого судді Сквирського районного суду ОСОБА_8 який має належні знання та значний досвід для дослідження матеріалів справи та оцінки поданих учасниками проваджень доказів саме в їх сукупності. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у даній справі мотивував своє рішення тим, що встановленні в судовому провадженні обставини та факти по справі № 376/1926/23, які в подальшому будуть викладені в мотивувальній частині судового рішення матимуть преюдиційне значення для ідентичного кола учасників судового провадження в справі № 376/1312/22 та дозволить встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в  цій же справі та унеможливить проведення додаткових процесуальних дії пов`язаних з експертними дослідженнями, а тому відповідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, а тому суд доходить висновку, що подана заява про зупинення провадження підлягає задоволенню.
Апеляційний суд не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14  лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
З огляду на зазначене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.
Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.
Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.
Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 та Верховним Судом у постанові від 10 березня 2021 року у справі №207/413/18, від 21 квітня 2022 року у справі №175/1814/19.
Як вбачається з матеріалів даної справи, у липні 2022 року  ОСОБА_1 звернулася із позовом до Сквирської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування будівельних паспортів та прав на початок виконання будівельних робіт та у червні 2023 року  ОСОБА_1 звернулася із позовом до  ОСОБА_3 , третя особа: Сквирська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, які в подальшому об`єднані в одне провадження. 
28 квітня 2025 року від третьої особи ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Сквирського районного суду Київської області у цивільній справі № 376/1926/23.
В обґрунтування клопотання посилався на те, що у провадженні по справі №376/1312/22 позивач ОСОБА_1 заявляє, що нею були виявлені порушення норм законодавства пов`язаних з обмеженням її права власності на вільне використання власного об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки, яка знаходиться у неї в користуванні з визначеним кадастровим номером 3224010100:01:057:0085.
В провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває справа № 376/1926/23 за позовом ОСОБА_3 до Сквирської міської ради, ФОП ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною та скасування рішення Сквирської міської ради №833-36-УІ від 26 березня 2013 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлену ФОП ОСОБА_6 09 червня 2020 року, реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 в державному земельному кадастрі.
28 листопада 2023 року у цивільній справі №376/1312/22 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення експертних досліджень та в ухвалі були поставленні питання, що стосуються користування земельною ділянкою з визначеним кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 яке обмежується на думку ОСОБА_1 оскаржуваними будівельними паспортами.
Питання, які ставить ОСОБА_1 перед експертами, свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 безпосередньо пов`язана з об`єктом нерухомого майна, який на ній розташований та про упевненість ОСОБА_1 , що ця земельна ділянка належить їй. 
Натомість в судовому провадженні №376/1926/23  заявлені позовні вимоги щодо незаконності передачі Сквирською міською радою   ОСОБА_1   земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085, як об`єкта цивільних прав та заявлено також і вимогу  про скасування реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі.
Відповідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Сквирським районним судом Київської областіцивільної справи №376/1926/23 за позовом  ОСОБА_3 до Сквирської міської ради, ФОП ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконною та скасування рішення Сквирської міської ради №833-36-УІ від 26 березня 2013 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовлену ФОП ОСОБА_6 09 червня 2020 року, реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3224010100:01:057:0085 в державному земельному кадастрі .
Проте суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об`єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що до ухвалення судом першої інстанції  рішення у справі №376/1926/23 унеможливить ви рішення спору у даній справі.
Суд першої інстанції не обґрунтував, у чому саме полягає матеріально-правовий зв`язок між даною справою та справою №376/1926/23, тобто не мотивував, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.
Таким чином, позови у даних справах є відмінними і в обох справах обставини щодо наявності підстав для задоволення чи відмови в задоволенні позовних вимог підлягають доведенню сторонами за принципами рівності та змагальності і не є такими, що презюмуються.
Посилання третьої особи на існування  тісного матеріально - правового зв`язку в справі № 376/1926/23 та № 376/1312/22, який виражається в остаточному визначенні площі та меж земельної ділянки, ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №376/1926/23, суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №376/1312/22.
Відтак, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої справи.
Крім того колегія суддів апеляційного суду враховує і той факт, що позов ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визнання незаконним та скасування будівельних паспортів та прав на початок  виконання будівельних робіт  надійшов до суду у липні 2022  року і суд першої інстанції  повинен був розглянути спір в даній справі у строки визначені ч. 1 ст. 210 ЦПК України. 
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 27 червня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність правових підстав для застосування положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, а також не врахував норми закону, якими визначено строки розгляду справи й зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є помилковою та перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 10 жовтня 2025 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
 
Судді : 
 
              _______________                ________________                 ______________
               М.А.Яворський                 Т.Ц.Кашперська                   В.О.Фінагеєв