КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2026 року м. Кропивницький Справа №340/3630/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та невиплати ОСОБА_1 основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на календарний рік в період з 20.06.2020 р. по 14.01.2021 р.;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 з 20.06.2020 р. по 14.01.2021 р. перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на календарний рік для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням із врахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення за 2020, 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату матеріальної допомоги для оздоровлення за 2020, 2021 роки відповідно в розмірі місячного грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року із врахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки відповідно в розмірі місячного грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року із врахуванням раніше виплачених сум;
- визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 р. №45 (зі змінами) за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року;
- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підйомної допомоги відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 р. №45 (зі змінами) за 2020 рік із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року із урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 20.06.2020 р. по 14.01.2021 р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач вважає, що відповідачем виплачено йому грошове забезпечення в меншому розмірі без застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на календарний рік для визначення складових грошового забезпечення.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позовних вимог (а.с.21-26). Представник відповідача вказує на пропуск строку звернення до суду. Представник відповідача зазначає, що позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 21 липня 2020 року, а виключений 22 січня 2021 року, що підтверджується витягами з наказів, які додаються до відзиву. Доданими відповідачем до відзиву архівними відомостями за 2020-2021 рр. про нарахування та виплату військовослужбовцю ОСОБА_1 , підтверджується той факт, що позивачу була нарахована та виплачена допомога на вирішення соціально- побутових питань на загальну суму 1130,00 грн, а також матеріальна допомога на оздоровлення на загальну суму 18 307,35 грн., а також одноразова грошова допомога за укладення контракту в розмірі 21 020,00 грн. за 2020 рік. Враховуючи, що позивач був виключений зі списків особового складу військової частини 22 січня 2021 року, останній не набув права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення. У наказі про виключення зазначено, що вказана допомога не надавалась. Крім того, Позивач не звертався з рапортом про отримання допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік, а тому вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.17-18).
09.07.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.37).
Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,
ВСТАНОВИВ:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2020 р. №150 лейтенанта ОСОБА_1 , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 20 червня 2020 року №271, на посаду помічника начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової академії м. Одеса, з 21 липня 2020 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення (а.с.31).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2021 р. №15 лейтенанта ОСОБА_1 , помічника начальника речової служби тилу, призначеного наказом військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 14 січня 2021 року №5 на посаду начальника речової служби тилу військової частини НОМЕР_3 з 22 січня 2021 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.32).
Отже, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 21.07.2020 р. по 22.01.2021 р., а не у період з 20.06.2020 р. по 14.01.2021 р., як зазначено у позові.
Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу. Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України, у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 р. №2352-IX, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 р. №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частину другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
«Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 р. №260 (далі за текстом – Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
З огляду на пункт 1 розділу ІІ Порядку №260, посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №260 оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до постанови №704.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ХХІІІ Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Пунктом 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі за текстом – Постанова №704) затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Пунктом 4 Постанови №704, у первинній редакції, було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24.02.2018 р., до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Тобто пунктом 4 Постанови №704 було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак, у подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» були внесені зміни.
Отже, з 29.01.2020 р., тобто з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, діє редакція пункту 4 Постанови №704, яка діяла до змін внесених Постановою №103. Тобто, з 29.01.2020 р. була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018 р.
Разом з тим, Кабінетом Міністрів України 12.05.2023 р. прийнято постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704» (далі за текстом – Постанова №481), яка набрала чинності 20.05.2023 р.
Пунктом 1 Постанови №481 визначено скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Також пунктом 2 Постанови №481 внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виклавши абзац перший в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, у період з 29.01.2020 р. по 19.05.2023 р. розрахунковою величиною для визначення розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений законом на 1 січня календарного року.
Так, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 р. №294-ІХ установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня – 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 р. №1082-ІХ установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня – 2270 гривень. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 р. №1928-ІХ установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня – 2481 гривня.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 р. №2710-ІХ установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб – 2684 гривні.
Таким чином, у період з 29.01.2020 р. по 19.05.2023 р., грошове забезпечення слід розраховувати із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Викладене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 25.04.2024 р. у справі №240/16735/21, від 05.06.2024 р. у справі №420/18318/23.
Судом встановлено, що у період з 21.07.2020 р. по 22.01.2021 р. базовою величиною для розрахунку ОСОБА_1 посадового окладу та окладу за спеціальним званням Військовою частиною НОМЕР_1 використано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 1 762 грн.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_1 , здійснивши нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з ОСОБА_1 без застосування належної розрахункової величини для визначення посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а саме: прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, допустила протиправну бездіяльність.
Разом з тим, суд вважає, що позивач не має права на перерахунок раніше виплачених йому складових грошового забезпечення, таких як надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу з таємними документами, надбавки за ССО та премії, виплати за ООС, виплата та розміри яких поставлені в залежність від обсягу видатків державного бюджету на утримання Військової частини НОМЕР_1 на відповідний рік.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 у період проходження ним військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 виплачувалася грошова допомога на оздоровлення у липні 2020 року у сумі 18 307,35 грн та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у листопаді 2020 року у сумі 1 130,00 грн (а.с.29).
Зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.01.2021 р. №15 встановлено, що у 2021 році військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 не виплачувалася грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення матеріально-побутових питань (а.с.32).
Суд враховує, що відповідно до пунктом 6 розділу ХХІІІ Порядку №260 розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Отже, грошова допомога на оздоровлення є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, розмір якого залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому підлягає перерахунку, з огляду на зміну розрахункової величини, що підлягає застосуванню при розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця.
Таким чином, виплачена позивачу одноразова грошова допомога при звільненні підлягає перерахунку, зважаючи на перерахунок посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, які враховувалися при обчислені відповідної виплати.
Згідно з пунктами 1, 7 розділу ХХІV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Отже, матеріальна допомоги для вирішення соціально-побутових питань відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, не є обов`язковою, надається військовослужбовцям один раз на рік за їх зверненнями (рапортами). Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Водночас граничний розмір цієї матеріальної допомоги не повинен перевищувати розмір місячного грошового забезпечення. Таким чином, розміри окладів безпосередньо не впливають на розмір такої допомоги, яка залежить від наявного фонду грошового забезпечення.
Також судом встановлено, що у липні 2020 р. ОСОБА_1 виплачено підйомну допомогу у розмірі 21 020,00 грн (а.с.29).
Частиною 3 статті 91 Закону №2011 передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: 1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби; 2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.
Відповідно до абз.5 п.2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 р. №45, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір підйомної допомоги обчислюється, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї – на дату реєстрації їх місця проживання у населеному пункті за новим місцем військової служби військовослужбовця (розташованому поблизу місця служби військовослужбовця).
Отже, виплата підйомної допомоги безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому наявні підстави для перерахунку виплаченої позивачу підйомної допомоги, з огляду на перерахунок посадового окладу.
На підставі викладеного та з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення та підйомної допомоги за період з 21 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року – 2102 гривні, за період з 01 січня 2021 року по 22 січня 2021 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року – 2270 гривень.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 21 липня 2020 року по 22 січня 2021 року грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги без застосування належної розрахункової величини для визначення посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) провести перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення та підйомної допомоги за період з 21 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року – 2102 гривні, за період з 01 січня 2021 року по 22 січня 2021 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року – 2270 гривень.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного рішення суду – 30 січня 2026 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ