П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/9308/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
27 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "АТП Кривешко" до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Приватне підприємство "АТП Кривешко" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови №ОПШ 000191, якою на позивача накладено штраф у сумі 17000 гривень.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ОПШ 00191 від 13.06.2025.
Стягнуто на користь приватного підприємства "АТП Кривешко" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 08.07.2025, збережено до набрання законної сили цим судовим рішенням.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що Приватне підприємство "АТП Кривешко" зареєстровано як юридична особа 18.04.2007 Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області.
Основний вид діяльності: 49.39. Інший пасажирський наземний транспорт.
Працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області 15.04.2025 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки "Богдан А-09312" номерний знак НОМЕР_1 , що належить ПП "АТП Кривешко" щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
За результатами проведеної перевірки складено акт № 084810 від 15.04.2025, в якому зафіксовано наступні порушення: під час здійснення нерегулярного перевезення пасажирів водій не надав списку пасажирів і документ про сплату транспортних послуг і маршрут перевезень Стрижавка-Київ (Академмістечко), чим порушено вимоги ст.ст. 34, 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".
За результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту перевірки № 084810 від 15.04.2025 відповідачем складено постанову №ОПШ 000191, в якій зазначено, що перевізником ПП " АТП Кривешко" допущено порушення ст. 39 Закону України " Про автомобільний транспорт" , за що абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України " Про автомобільний транспорт" передбачено відповідальність, в зв"язку з чим до позивача застосовано адміністративно - господарський штраф у сумі 17000 гривень.
Не погоджуючись з вказаною постановою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III.
Відповідно до ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
В силу ч. 7 ст. 6 Закону № 2344-IIIцентральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах.
Згідно з ст. 39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
Згідно з ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із аналізу процитованих норм видно, що автомобільні перевізники та водії для здійснення пасажирських перевезень, зобов`язані мати при собі документи, визначені статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Наслідком не виконання цього обов`язку є притягнення перевізників до відповідальності у вигляді штрафу, що передбачено ст. 60 цього ж Закону.
Як встановлено судом, підставою для притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративно-господарського штрафу відповідно до постанови №ОПШ 000191 стало те, що під час здійснення нерегулярних перевезень пасажирів водій не надав списку пасажирів і документ про сплату транспортних послуг, чим порушено вимоги ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - рейдова перевірка) визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2025 р. № 141) (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до п. 5 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначені у статті 39 Закону № 2344-III.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону № 2344-III визначено так документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
Відповідно до п. 61 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. № 1184) під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника з замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.
Таким чином, крім документів, визначених статтею 39 Закону № 2344-III, водій під час здійснення нерегулярних перевезень повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.
Отже, надання водієм, який здійснює нерегулярне пасажирське перевезення, під час проведення рейдової перевірки списку пасажирів не передбачено нормами законодавства про автомобільний транспорт.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з п. 1.1 договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів від 14.04.2025, укладеного між перевізником ПП "АТП Кривешко" та замовником ТОВ "ГК "Автострада" у порядку та на умовах, визначених цим Договором, перевізник зобов`язується за плату здійснити перевезення організованої замовником групи пасажирів у кількості 390 осіб та їх багажу. Мета поїздки: трансфер ( п. 1.2 ).
Відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 Договору, розмір плати за цим Договором, згідно рахунку-фактури, становить 274445,60 копійок з ПДВ. Договором передбачається попередня оплата за послуги з перевезення пасажирів. Остаточний розрахунок проводиться згідно акту виконаних робіт.
Згідно з платіжною інструкцією №4186 від 15.04.2025 ТОВ "ГК "Автострада" оплатило послуги перевезення, що надаються ПП "АТП Кривешко" згідно з договором про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів від 14.04.2025, та згідно з рахунком від 14.04.2025 року №73 в сумі 20000 грн.
Отже, суд констатує, що під час проведення перевірки у водія був наявний договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів, укладений між перевізником ПП "АТП Кривешко" та замовником ТОВ "ГК "Автострада".
Крім того, на момент проведення перевірки був наявний документ про сплату транспортних послуг, про що свідчить платіжна інструкція №4186 від 15.04.2025.
Під час проведення рейдової перевірки водієм транспортного засобу марки "Богдан А-09312" номерний знак НОМЕР_1 , що належить ПП "АТП Кривешко", відповідні документи були надані, що відображено в акті перевірки від 15.04.2025 № 084810, де в поясненнях водія зазначено "надав всі документи, які в мене були ". Доказів протилежного відповідачем не надано.
Зазначені документи також були надані позивачем під час розгляду відповідачем справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Крім того, згідно з ч. 17 - 21 статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото - і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.
За приписами п. 14 Порядку проведення рейдових перевірок ( перевірок на дорозі ), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 ( далі - Порядок № 1567) рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до приписів п. 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Таким чином, як вірно вказав суд, доказами вчинення автомобільним перевізником порушення законодавства про автомобільний транспорт є акт перевірки, а також можливі докази фото - і відеофіксації процесу перевірки. В той же час, відповідачем не надано доказів фото - чи відеофіксації проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки "Богдан А-09312 номерний знак НОМЕР_1 , що належить ПП "АТП Кривешко".
Відтак, оскільки твердження позивача про надання водієм всіх необхідних документів відповідачем не спростовані, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби з безпеки на транспорті №ОПШ 000191, якою на позивача накладено штраф у сумі 17000 гривень, є протиправною та підлягає скасуванню.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.