ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
26 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10642/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року (суддя Р.В. Сацький)
у справі № 280/10642/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови позивачу у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі № 280/4562/24, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити позивачу недоодержану його померлим батьком ОСОБА_2 пенсію, нараховану на виконання Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі № 280/4562/24.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», має право на отримання нарахованої ОСОБА_2 , але недоодержаної ним за життя, пенсії. Позивач звернувся до відповідача зі спірним питанням, але отримав відмову, в якій вказано, що підстави для виплаті спірної пенсії відсутні. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд першої інстанції виходив з того, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
Суд з`ясував, що позивач проживав разом із батьком за адресою АДРЕСА_1 . Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зв`язку з чим позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про виплату суми пенсії недоодержаної його батьком за життя не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що позивач відповідно до статті 61 Закону № 2262-XII має право на отримання недоодержаної суми пенсії, а відповідач - обов`язок щодо її виплати.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Скаржник вказує, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Зауважує, що згідно наданих позивачем документів до пенсійного органу вбачається, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не співпадає, а інші відомості про спільне проживання на момент смерті ОСОБА_2 позивач не надав. Відтак, скаржник наполягає, що в спірному випадку його дії є правомірними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 14.04.1971.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 280/4562/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 01.04.2019 перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 123/с від 31.01.2024, виданої станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.09.2024 серії НОМЕР_2 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
21.10.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення відповідних виплат, за результатами розгляду якої листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 01.11.2024 відмовлено за відсутності підстав. 
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови позивачу у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі № 280/4562/24, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Закон України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно ст. 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок №3-1) затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1.
Відповідно до п.9 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:
1) свідоцтво про смерть пенсіонера;
2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;
3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою відповідно до ст. 61 Закону №2262-ХІІ з приводу отримання суми пенсії, які підлягли виплаті його батькові ОСОБА_2 , як пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю ОСОБА_2 .
Разом із заявою пенсійному органу надано паспортні дані позивача та його батька, з яких судом з`ясовано, що батько позивача ОСОБА_2 на день його смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . В свою чергу, позивач на день смерті його батька ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 
Отже, надані позивачем пенсійному органу паспорті дані не підтверджують проживання позивача разом з ОСОБА_2 на день смерті останнього. Інших доказів з метою підтвердження проживання позивача з ОСОБА_2 на день його смерті, позивач пенсійному органу не надав. Також, матеріали справи не містять доказів того, що позивач належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова пенсійного органу у виплаті позивачу суми пенсій ОСОБА_2 згідно ст. 61 Закону №2262-ХІІ, що підлягали виплаті і залишилися недоодержаними у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , є правомірною.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі № 280/10642/24 – скасувати, ухвалити нове рішення.
В позові відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров