Справа № 346/6089/25 
Провадження № 2-а/346/14/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

у складі головуючого судді Калинюка О.П.
за участю секретаря Пігуляк В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.11.2025 року відносно нього винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постанову про адміністративне правопорушення № R202061, в якій зазначено, що позивач не з`явився до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, визначені в повістці.
Однак, позивач вказує, що йому не було відомо про направлення на його адресу такої повістки засобами поштового зв`язку, а в оскаржуваній постанові не зазначено, за якою повісткою, куди та коли він не з`явився. Позивач вважає, що у відповідача відсутні належні докази порушення позивачем ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Також позивач вказує, що з 08.05.2024 року він має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, зареєстрований у мобільному застосунку «Резерв+», а відповідач має доступ до необхідних персональних даних позивача. Тому були відсутні підстави для виклику позивача до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 
Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови позивачу не роз`яснено його прав, позбавлено можливості надати розгорнуті письмові пояснення.
Тому позивач просить визнати оскаржувану постанову незаконною, скасувати її та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, а та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. 

Позивач в судове засідання не з`явився, 02.01.2026 року подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 22.12.2025 року подав через підсистему «Електронний Суд» відзив на позовну заяву, в якому просить провести розгляд справи без його участі та відмовити у задоволенні позову з таких підстав. 
У жовтні 2025 року позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних. Позивач викликався повісткою, яка направлена на адресу П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі – П`ядицька сільська рада). У зв`язку з неявкою позивача на даний виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 подано до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області звернення № Е3838170 від 01.11.2025 року про доставлення позивача до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 .
14.11.2025 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення № 785 від 14.11.2025 року та винесено оскаржувану постанову (а. с. 23-28).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть у справі, (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.4 ст.229 КАС України.

Стадія ухвалення даного рішення судом визначена по 26.01.2026 року.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з правилами, передбаченими ч. 2 ст. 286 КАС України,позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбаченихКАС Українипевних процесуальних дій.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову № R202061 винесено 14.11.2025 року, а 24.11.2025 року позивач звернувся з даним позовом (а. с. 1, 16).
Враховуючи наведене, позивачем дотримано строк на оскарження даної постанови.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення № R202061 від 14.11.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. В зазначеній постанові вказано, що позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк та місце, зазначені в повістці, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (а. с. 16).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 715 від 14.11.2025 року того дня позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та службовими особами вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що позивач порушив абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзаци 3 та 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку (а. с. 34-37).

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частина 3 цієї статті передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і на час ухвалення даного рішення.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з Постановою № 560, а саме пунктами 30, 30-1, 30-2, 30-3 повістка може формуватися за допомогою Державного реєстру або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У разі формування повістки за допомогою Державного реєстру керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування. Реєстраційний номер повістки фіксується в Державному реєстрі.
У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Державного рестру, засобами поштового зв?язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв?язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка. В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім?я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису. Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Державного реєстру, та направлення їх військовозобов"язаним та резервістам засобами поштового зв?язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі (пункт 34 Постанови № 560)).
Належним підтвердженням оповіщення (доведення сигналів і повідомлено (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної піотримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам (стаття 1 Закону про мобілізацію)) резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ТЦК та СП або його відділу є:
-у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
-у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
-день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
-день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Перевірка чинності повісток, сформованих за допомогою Державного рестру, проводиться шляхом зчитування QR-коду за допомогою технічних засобів, які дають змогу відтворити відомості, зазначені у повістці, у тому числі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов"язаного, резервіста, зокрема з використанням мобільного додатка Повістки, сформовані за допомогою Державного реєстру (у тому числі роздруковані), та повістки, оформлені на бланку, мають однакову юридичну силу (пункти 41, 41-1, 41-2 Порядку № 560).

Суд позбавлений можливості надати оцінку повістці, за якою, згідно з твердженнями представника відповідача, позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у жовтні 2025 року, оскільки в матеріалах справи копія такої повістки відсутня.
Також представником відповідача не надано доказів направлення повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу П`ядицької сільської ради.
На підставі вказаних документів суд дійшов висновку, що позивач не був належним чином оповіщений про виклик до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 в спосіб, передбачений Постановою № 560.

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно з даними військово-облікового документа позивача, сформованого 16.11.2025. року в мобільному застосунку «Резерв+», позивач уточнив свої персональні дані 12.06.2024 року (а. с. 18).

Так, частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" встановлює обов`язок громадян з`являтися за викликом до ТЦК та СП для здійснення визначених законом дій, а саме: оформлення військово-облікових документів; взяття на військовий облік; проходження медичного огляду; направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності; призову на військову службу; проходження зборів військовозобов`язаних та резервістів.
Аналогічні приписи містяться у ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", якою передбачено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП у строк і місце, зазначені в повістці, для здійснення дій у межах мобілізаційних заходів, зокрема: для взяття на військовий облік у період мобілізації; визначення призначення на особливий період; проходження медичного огляду.
Додатково слід врахувати приписи пункту 32 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року (далі – Порядок № 1487).
Відповідно до цього пункту, оповіщення громадян про необхідність явки для виконання дій, пов`язаних із веденням військового обліку, здійснюється шляхом вручення повісток. Цей пункт передбачає, що виклик може здійснюватися лише для конкретно визначених законом дій: оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу, участі у підготовці, проходження зборів військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, пункт 32 Порядку № 1487 узгоджується з ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", конкретизуючи механізм виклику та підтверджуючи, що повістка може бути оформлена лише для реалізації визначених законом цілей.
Крім того, підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток №2 до Порядку № 1487) покладає на призовників, військовозобов`язаних та резервістів обов`язок з`являтися за викликом лише для здійснення дій, прямо визначених законом, а саме: для взяття на військовий облік або перереєстрації за новим місцем проживання; для оформлення або ведення військово-облікових документів; для проходження медичного огляду згідно з рішенням відповідних комісій; для направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності; для призову на військову службу; для участі у навчальних (перевірочних) та спеціальних зборах; для визначення призначення на особливий період у межах мобілізаційних заходів.

Також суд враховує, що відповідно до Постанови № 560 передбачені окремі випадки, у яких військовозобов`язані та резервісти можуть бути викликані до територіального центру комплектування та соціальної підтримки саме з метою уточнення своїх персональних або військово-облікових даних.
Так, пункт 21 Постанови № 560встановлює обов`язок резервістів та військовозобов`язаних з`являтися за викликом до ТЦК та СП, зокрема, для уточнення персональних даних та відомостей військово-облікового документа, а також для проходження медичного огляду та інших процедур, пов`язаних з веденням військового обліку.
Пункт 22 вказаної Постанови визначає, що протягом 60 днів з моменту оголошення мобілізації громадяни повинні самостійно уточнити свої облікові дані, зокрема адресу місця проживання, засоби зв`язку та інші персональні відомості, у тому числі шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг, електронного кабінету або до ТЦК та СП.
Пункт 27 цієї Постанови передбачає, що під час мобілізації виклик до ТЦК та СП може здійснюватися з метою уточнення персональних даних та даних військово-облікового документа, а також для взяття на облік, проходження медичного огляду, призову та відправлення для проходження військової служби.
Таким чином, Постанова № 560 дійсно встановлює можливість виклику громадянина для уточнення персональних та військово-облікових даних, а також покладає на нього обов`язок здійснити таке уточнення у встановлений строк. Водночас, виклик має здійснюватися у формах і з дотриманням вимог, визначених законодавством, зокрема із зазначенням конкретної мети явки, яка усе ж повинна відповідати визначеним законом підставам.
Щодо осіб, які вже виконали обов`язок із уточнення своїх персональних та військово-облікових даних, перебувають на обліку, подальший виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки може здійснюватися виключно для цілей, прямо визначених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" та «Про мобілізаційну підготовку та мо”ілізацію", а саме: взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку, призову на військову службу або визначення призначення на особливий період.
Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вказати, що повістка може бути оформлена та направлена лише тоді і лише для такої мети, яка прямо випливає з наведених норм. 

Враховуючи встановлені у справі обставини, позивач до моменту нібито формування та направлення йому повістки у жовтні 2025 року виконав обов`язок з уточнення своїх персональних та військово-облікових даних, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Відповідачем не спростовано факт звернення позивача до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 із поданням актуальних відомостей про місце проживання, засоби зв`язку та інші дані, що підлягають внесенню до військово-облікових документів та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За таких умов підстав для повторного виклику позивача з метою уточнення даних не існувало, оскільки відповідне уточнення ним вже було здійснено у строки та у порядку, визначені законодавством, а саме 12.06.2024 року. Відповідно, така мета виклику не узгоджується із вимогами пункту 27 постанови №560, який прямо пов`язує можливість виклику для уточнення персональних даних із необхідністю первинного або фактично не здійсненого уточнення таких даних громадянином.

Інша частина мотивування відзиву на позовну заяву не спростовує висновки суду щодо неналежного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, представником ІНФОРМАЦІЯ_3 вказаного обов`язку не виконано, адже не спростовано вищевказані доводи позивача та його представника.

Тому на підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Судом також встановлено, що згідно з даними платіжної інструкції № 2.411847651.1 від 21.11.2025 року при зверненні з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, дані судові витрати підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 139, 210, 283, 288 КУпАП, статтями 9, 19, 20, 74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Скасувати постанову № R202061 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 14.11.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути збюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: 	Калинюк О. П.