РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
22 січня 2026 р.  Справа № 120/16031/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) із позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії про відмову у призначенні пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001);
- зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за вислугу років з 23.10.2025 р. з розрахунку 90 % від розміру заробітної плати згідно довідок від 09.07.2025 за №21-ф-233 та №21-ф-234 без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001).
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001). Позивач вважає, що має право на отримання пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001).
Ухвалою від 21.11.2025 р. відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ст. 263 КАС Україні.
04.12.2025 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач звертався із заявою про перерахунок пенсії виходячи з 90% без обмеження максимальним розміром, за наслідком розгляду якої рішенням ГУ ПФУ у Запорізькій області відмовлено у перерахунку пенсії. Дане рішення не оскаржено. Відповідач вказує, що відповіді пенсійного органу не є рішеннями суб`єкта владних повноважень.
12.12.2025 р. надійшла відповідь на відзив, однак аргументи наведені в ній до уваги судом не приймаються, адже справа розглядається в порядку ст. 263 КАС України, де заявами по суті є позов і відзив.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України “Про прокуратуру” №1697.
Позивач звернувся 23.10.2025 р. черз веб - портал з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій просив збільшити розмір призначеної йому пенсії з 60% до 90% та виплачувати з розрахунку 90 % від розміру заробітної плати згідно довідок від 09.07.2025 за №21-ф-233 та №21-ф-234 без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001).
Відповідач у листі від 05.11.2025 р. вказав, що пенсія виплачується відповідно до ст. 86 Закону №1697.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Судом встановлено, що на час початку проходження позивачем служби в органах прокуратури, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих було визначено статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII (далі - Закон №1789), який був чинний до 14.07.2015.
Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону №1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Частиною 2 ст. 50-1 Закону №1789 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 та 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Коригування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії (ч.3 ст.50-1 Закону №1789).
08 липня 2011 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи”, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року.
Підпунктом 4 пункту 6 розділу II Прикінцевих та Перехідних положень Закону України № 3668-VI внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", а саме частину першу статті 50-1 замінено двома частинами такого змісту: “Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років 6 місяців; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії" (ч.2 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" із змінами, внесеними Законом України № 3668-VI).
Отже, з 01.10.2011 державою запроваджено поступове збільшення на період до 01.10.2020 вислуги років, яка дає право на пенсійне забезпечення прокурорів та слідчих прокуратури незалежно від віку.
14.10.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України “Про прокуратуру” №1697-VII (далі - Закон №1697), який набрав чинності 15.07.2015.
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 86 Закону №1697 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до пп.1 п.3 розділу ХІІ “Прикінцеві положення” Закону №1697 визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.
Отже, з вищенаведених норм законодавства вбачається, що відповідно до положень ст.50-1 Закону №1789 право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі зазначеної норми мали прокурори та слідчі прокуратури зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років.
Надаючи оцінку заявленим позивачем вимогам, суд вказує наступне.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).
Відповідно до пункту 1.1 цього Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Згдіно п. 2.24 Порядку №22-1 при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру” для визначення розміру пенсії за нормами Закону для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 1 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
Із процитованого видно, що особа звертається із заявою про призначення пенсії, за наслідком розгляду якої приймається рішення про відмову чи призначенні пенсії.
Суд зауважує, що позивач звернувся із заявою, в якій просив збільшити розмір призначеної йому пенсії з 60% до 90% та виплачувати з розрахунку 90 % від розміру заробітної плати згідно довідок від 09.07.2025 за №21-ф-233 та №21-ф-234 без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001).
Дана заява не є заявою про призначення пенсії за вислугу років, а є зверненням про перерахунок (зміну) розміру вже призначеної пенсії, що за своєю правовою природою відрізняється від первинного звернення за призначенням пенсії.
Отже, звернення позивача було спрямоване не на реалізацію права на призначення пенсії як такого, а на перегляд відсоткового розміру пенсійної виплати та порядку її обчислення, що вже був визначений раніше. 
За відсутності звернення про призначення пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001, рішення про відмову у призначенні такої не приймалось. А надана відповідь не є рішенням суб"єкта владних повновжень, яке б мало правові наслідки та підлягало б оскарженню.
А отже між сторонами відсутній спір з приводу призначення та виплати пенсії за вислугу років з 23.10.2025 р. з розрахунку 90 % від розміру заробітної плати згідно довідок від 09.07.2025 за №21-ф-233 та №21-ф-234 без обмеження максимальним розміром відповідно до положень ст. 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05.11.1991 №1789-XII (в редакції Закону №2663-III від 12.07.2001)
Окремо суд зауважує й на те, що позивач отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України “Про прокуратуру” №1697, а не пенсію за вислугу років, як вказує у своїй заяві до пенсійного органу від 23.10.2025 р. .
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними в цілому, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 13322403)

Повний текст рішення сформовано 22.01.26 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна