Провадження №2-о/760/103/25
Справа №760/11871/24

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Усатової І.А.
при секретарі Омельяненко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся в суд з заявою, у якій просить встановити факт смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
ОСОБА_2 є громадянкою України та має паспорт громадянки України. 
Зазначає, що його матір приблизно в 2011 році виїхала з України та проживала у м. Спас-Демянськ, російська федерація. 
Пояснив, що отримати свідоцтво про смерть він немає можливості у зв`язку з російською агресією та відсутністю поштового сполучення з російською федерацією. 
Встановлення факту смерті необхідно для реалізації спадкових прав. 
У зв`язку з вищевикладеним просить задовольнити заяву про встановлення смерті.
Ухвалою судді від 24.05.2024 залишено заяву без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків. 
19.09.2024 до суду на виконання ухвали надійшла уточнена заява про встановлення факту смерті. 
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2024 відкрито провадження у справі. 
У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, заяву підтримав та просив її задовольнити. 
Представник заінтересованої особи - Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, не зважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3  є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підтвердження цього заявник надав суду письмові докази, а саме: копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 від 18.04.1964, актовий запис №131; копію паспорта ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 ; копію паспорта ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 , виданного Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 19.05.1998; копію довідки про смерть №С-00086 від 10.05.2023, виданої відділом запису актів громадянського стану адміністрації муніципального району "Спас-Деменський район" Калузької області.
З наданої довідки про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: російська федерація, Калузька область, Людинівський район, м. Людинове, актовий запис №170239400002000046003 від 10.05.2023.
Заявник зазначає про те, що встановлення факту необхідно для реалізації спадкових прав. 
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93, ст.13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів.
23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93". Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.93 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.97 та вихід України з Конвенції від 22.01.93 та Протоколу від 28.03.97.
Так, дія Конвенції від 22.01.93 та Протоколу від 28.03.97 зупинена з 27.12.2022 року.
Заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть своєї матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся на території російської федерації.
Вбачається, що у заявника існують перешкоди стосовно державної реєстрації смерті його матері ОСОБА_2 , громадянки України, урожденки м. Спас-Деменськ, Калузької області, росія, яка померла у м. Людинове, Калузької області, Людинівського району, російської федерації. 
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту смерті ОСОБА_2 , громадянки України, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: російська федерація, Калузька область, Людинівський район, м. Людинове. 
З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-84, 259, 263-265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті задовольнити.
Встановити факт смерті  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , урожденки м. Спас-Деменськ, Калузької області, росія, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті: російська федерація, Калузька область, Людинівський район, м. Людинове.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Усатова