ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/9916/25 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 , яким просить суд: 1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку та виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки ОСОБА_1 . 2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. 3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2022-2024 роки ОСОБА_1 . 4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2022-2024 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.08.2022 року по 21.10.2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Зазначає, що під час проходження військової служби безпідставно обрахована грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань без врахування у складі грошового забезпечення, з якого обчислюються такі допомоги, сум індексації.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначає, що заперечує з приводу визначеного позивачем оскаржуваного періоду з 19.08.2022 року по 31.10.2024 року. У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 13.11.2024 №318 позивачу призупинено військову службу та виключено зі списків особового складу частини з 21.10.2024 року на підставі витягу з ЄРДР №62024170040001919 від 21.10.2024 року, як такого, що з 30 вересня 2024 року самовільно залишив військову частину та по теперішній час до неї не повернувся. Так, позивач в основу позовних вимог поклав твердження про те, що йому не в повній мірі проводилось нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки. Твердження позивача відповідач вважає необґрунтованими, оскільки не підтверджені будь якими належними та допустимими доказами щодо фактичного розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за оскаржуваний період. Позивач не навів в позовній заяві обставин щодо неправильного нарахування та виплати відповідачем конкретних сум грошової допомоги на оздоровлення і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, тобто обставин, які б обґрунтовували позовні вимоги.
Окремо зауважує, що відповідно до п.9 розділу XXIV Порядку №260, виплата матеріальної допомоги для вирішенея соцально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира, а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. Відповідач констатує, що позивач не звертався з відповідним рапортом та відносно нього не видавався наказ командира подо виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки, про що свідчить картка особового рахунку ОСОБА_1 . 
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 19.08.2022 по 21.10.2024 проходив військову службу у військові частині НОМЕР_2 .
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по стройовій частині) від 13.11.2024 №318 солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу.
Відповідачем не заперечується виплата позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2022-2024 роки, без обчислення їх розміру із урахуванням індексації.
Відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця з серпня 2022 року по жовтень 2024 року, позивачу у період служби в військовій частині НОМЕР_2 нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення за серпень 2022 по грудень 2022 року та з серпня по жовтень 2024 року.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.
Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до пунктів 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
При цьому суд вказує, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення.
Отже, враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та 2024, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.
При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові від 24.10.2018 по справі №820/3211/17, в якій суд касаційної інстанції за наслідками дослідження аналогічних обставин дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.
Також, суд зазначає, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Таким чином, оскільки в період проходження військової служби у 2022 році та з серпня по жовтень 2024 року індексація нараховувалась і виплачувалась позивачу, що не заперечується відповідачем, то підстави вважати такі виплати (індексацію) одноразовими видами грошового забезпечення відсутні, а відтак відповідач протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та 2024 рік.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок виплаченої у спірному періоді матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 1 розділу ХХІV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
За змістом пункту 7 розділу ХХІV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги (пункт 9 розділу ХХІV Порядку №260).
Аналіз наведених положень дозволяє дійти висновку, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не є сталим та визначається в кожному конкретному випадку виплати за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, на підставі наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
З матеріалів справи (Картка особового рахунку військовослужбовця за період з серпня 2022 по жовтень 2024), судом встановлено, що у спірний період позивачу не виплачувалась матеріальна допомогадля вирішення соціально-побутових питань.
Отже, оскільки позивачу у спірний період не було виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.
Застосовуючи механізм захисту права, порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та 2024 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.
Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору не стягуються з відповідача.
Керуючись статями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та 2024 рік без урахування індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік та 2024 рік, з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Я. М. Калинич