ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9907/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить застосувати заходи реагування до позивача шляхом зупинення експлуатації будівлі А-1 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки.
Посилається на те, що 20.02.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , виникла пожежа. Відповідно до висновку про причини виникнення пожежі від 21.02.2025 року, причиною виникнення пожежі є необережність під час куріння. У зв`язку із встановленням факту порушення вимог Правил пожежної безпеки Україні щодо ФОП ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ №002241 від 20.02.2025 року. На думку позивача, продовження експлуатації будівлі ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки становить загрозу виникнення пожежі та в подальшому перешкоджатиме її гасінню і евакуації людей. Просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 26.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 04.06.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. А, відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до акта про пожежу від 20.02.2025 року, складеного уповноваженими посадовими особами Яворівського районного управління Головного управління ДСНС України у Львівській області, установлено факт пожежі, що виникла 20.02.2025 року о 00 год 40 хв у непродовольчому магазині. Адреса об`єкта пожежі: Львівська область, Яворівський район, м.Мостиська, вул.Галицька, 22.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2007 року, вказана нежитлова будівля належить відповідачу на праві приватної власності.
Відповідно до висновку про причини виникнення пожежі від 21.02.2025 року, складеного уповноваженими посадовими особами Яворівського районного управління Головного управління ДСНС України у Львівській області, під час огляду місця пожежі виявлено допущення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки на об`єкті пожежі, а саме:
- технічне обслуговування систем протипожежного захисту не здійснюється відповідно до вимог технічної документації підприємств-виготовлювачів та затверджених регламентів робіт з технічного обслуговування (п. 1.2 розділ V ППБУ);
- територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки (пункт 8 розділу ІІ ППБУ);
- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (всіх будівлях) (п.2.5 розділ ІІІ ППБУ);
- не влаштовано захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог (п.1.21 розділ IV ППБУ);
- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 глави 1 розділу IV ППБУ);
- електрощити, групові електрощитки не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами (п.1.16 розділ ІV ППБУ);
- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснюється за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів в приміщеннях (п.1.6 розділ ІV ППБУ);
- в електропроводках вибухонебезпечних і пожежонебезпечних зон відгалужу вальні та з`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів (п.1.6 розділ ІV ППБУ);
- для всіх приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні (п.2.9 розділ ІІІ ППБУ);
- для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території підприємства не встановлено спеціальні пожежні щити (стенди) відповідно до вимог (абз.1 п.3.11 глави 3 розділу V ППБУ);
- технічне обслуговування вогнегасників не здійснено відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.2018 року №25, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23.02.2018 року за №225/31677, а також ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги» (п.3.17 розділ V ППБУ);
- посадовою особою не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМУ від 26.06.2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (п.16 розділ ІІ ППБУ).
У зв`язку із встановленням факту порушення вимог Правил пожежної безпеки Україні, 20.0.2025 року винесено постанову серії ЛВ №002241 про накладення на ФОП ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.175 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. Зазначений штраф сплачений ФОП ОСОБА_1 відповідно до платіжної інструкції №0.0.4225365426.1 від 03.03.2025 року.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що, на переконання позивача, подальша експлуатація будівлі ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки становить загрозу виникнення пожежі та в подальшому перешкоджатиме її гасінню і евакуації людей, а тому є підстави для застосування до відповідача заходів реагування згідно зі ст.70 Кодексу цивільного захисту України.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст.55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки є невід`ємною складовою діяльності держави щодо захисту життя та здоров`я людини, майна і навколишнього природного середовища від пожеж.
Згідно з п.1 Положення про Державну службу з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1052 (далі – Положення №1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Підпунктом 2 п.3 Положення №1052 визначено, що основними завданнями ДСНС є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Відповідно до п.27 п.4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі – Головне управління), затвердженого наказом ДСНС України №3 від 04.02.2013 (у редакції наказу ДСНС від 12.11.2018 №661) (далі – Положення), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.
Згідно з підп.44 п.4 Положення, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території бере участь у розслідуванні пожеж, причин виникнення надзвичайних ситуацій та невиконання запобіжних заходів, а також проведенні оцінки дій органів управління і сил щодо організації та проведення ними рятувальних та інших невідкладних робіт.
Відповідно до п.48 ч.2 ст.17-1 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту: звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом.
Згідно з ч.1 ст.68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
- недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами;
- порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
- випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
- нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
- відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
- невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
- порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
- відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації аварій та їх наслідків;
- відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
- неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
- проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
З викладених приписів законодавства слідує висновок, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
Згідно з ч.5 ст.68 Кодексу цивільного захисту України, відновлення роботи зупинених відповідно до частини другої цієї статті підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту суб`єктами господарювання можливе після отримання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх установлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що підтверджено відповідним актом перевірки.
Відповідно до п.2 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 №2030 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 року №313), ДСНС здійснюється єдиний облік пожеж з метою проведення аналізу причин та умов виникнення пожеж, визначення витрат на їх гасіння, оцінки стану пожежної безпеки населених пунктів та об`єктів, прогнозування ситуації та розроблення превентивних заходів для недопущення пожеж та загибелі чи травмування людей, запобігання знищенню матеріальних цінностей (майна) та захисту від пожеж довкілля, створення умов для їх гасіння.
Суд встановив, що 20.02.2025 року за адресою: Львівська область, Яворівський район, м.Мостиська, вул.Галицька, 22, орієнтовано о 00:40 год 20.02.2025 року виникла пожежа. За вказаною адресою експлуатується непродовольчий магазин, власником якого є ФОП ОСОБА_1 .
Відповідач є суб`єктом господарювання, а тому, згідно з приписами ст.20 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, забезпечує виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; здійснює навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; забезпечує виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримує у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; забезпечує виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; здійснює виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Згідно з ч.2 ст.55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Частиною 3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб - підприємців - особисто.
Відповідно до наказу МВС України від 24.07.2017 року №621 «Про затвердження Порядку спільних дій Національної поліції України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень та інших подій, пов`язаних з пожежами» уповноваженою посадовою особою оформлено акт про пожежу та висновок про причину виникнення пожежі.
Згідно з абз.6 п.3 розділу V вказаного наказу, уповноважена посадова особа територіального органу ДСНС: встановлює стан і ефективність спрацювання засобів та систем протипожежного захисту, що є на об`єкті, виконання вимог пожежної безпеки, приписів та постанов посадових осіб ДСНС, якщо такі виносилися.
Відповідно до змісту висновку про прочини виникнення пожежі від 21.02.2025 року під час огляду місця пожежі встановлено порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, а саме:
- технічне обслуговування систем протипожежного захисту не здійснюється відповідно до вимог технічної документації підприємств-виготовлювачів та затверджених регламентів робіт з технічного обслуговування (п. 1.2 розділ V ППБУ);
- територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки (пункт 8 розділу ІІ ППБУ);
- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (всіх будівлях) (п.2.5 розділ ІІІ ППБУ);
- не влаштовано захист будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог (п.1.21 розділ IV ППБУ);
- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (п.1.20 глави 1 розділу IV ППБУ);
- електрощити, групові електрощитки не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними написами (п.1.16 розділ ІV ППБУ);
- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснюється за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів в приміщеннях (п.1.6 розділ ІV ППБУ);
- в електропроводках вибухонебезпечних і пожежонебезпечних зон відгалужу вальні та з`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів (п.1.6 розділ ІV ППБУ);
- для всіх приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок», у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні (п.2.9 розділ ІІІ ППБУ);
- для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території підприємства не встановлено спеціальні пожежні щити (стенди) відповідно до вимог (абз.1 п.3.11 глави 3 розділу V ППБУ);
- технічне обслуговування вогнегасників не здійснено відповідно до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.2018 року №25, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23.02.2018 року за №225/31677, а також ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги» (п.3.17 розділ V ППБУ);
- посадовою особою не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМУ від 26.06.2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (п.16 розділ ІІ ППБУ).
У зв`язку із виявленими порушеннями, на ФОП ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу, який порушником сплачений та не оскаржений. Доказів протилежного до суду не надано.
Таким чином, вказані порушення створюють загрозу для життя і здоров`я працівників та інших людей, що можуть перебувати на об`єкті, а тому, продовження експлуатації приміщення – будівлі А-1 за адресою: АДРЕСА_1 , належної ФОП ОСОБА_1 , без усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки становить загрозу виникнення пожежі та перешкоджатиме її гасінню і евакуації людей.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, що станом на дату розгляду справи відповідачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів усунення виявлених порушень, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас суд звертає увагу, що застосування заявлених заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті вищевказаних порушень.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Зупинити експлуатацію будівлі А-1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.