РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
12 січня 2026 р.  Справа № 640/27624/21

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, в якому просить:
- визнати дії Пенсійного фонду України, Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо розгляду звернення не об`єктивно, не всебічно в частині надання неповної відповіді, відповіді, яка не відповідає чинному законодавству України, правовим висновкам викладених у постановах Верховного Суду у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021, у справі №480/4241/18 від 14.04.2021, а саме для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови КМУ від 17.07.1992 №393, протиправними;
- зобов`язати Пенсійний фонд України, Адміністрацію Державної прикордонної служби України повторно розглянути звернення об`єктивно, всебічно; надати повну відповідь, відповідь, яка відповідає чинному законодавству України, правовим висновкам викладених у постановах Верховного Суду у справі №805/3923/18-а від 03.03.2021, у справі №480/4241/18 від 14.04.2021, а саме зазначити у відповіді, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови КМУ від 17.07.1992 №393.
Обґрунтовуючи позовну вимоги позивач зазначає що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки його вислуга років становить: календарна - 18 років 10 місяців 23 дні; пільгова - 10 років 04 місяці 12 днів; всього - 29 років 03 місяці 05 днів.
Ухвалою від 04.10.2021 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
25.10.2021 Пенсійним фондом України подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що пенсійним органом не приймалося жодних рішень з питань пенсійного забезпечення позивача, в розумінні ст. 19 КАС України, які можуть бути оскаржені до суду. водночас, листом від 18.08.2021 позивачу повідомлено, що функції з підготовки документів для призначення (перерахунку) пенсії, в тому числі розрахунку вислуги років, належить до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу. Водночас, органи ПФУ при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №2262 визначають розміри пенсій на підставі документів, наданих уповноваженими органами.
25.10.2021 Адміністрацією Держприкордонслужби подано клопотання про продовження строку для підготовки та подання відзиву на позовну заяву.
29.10.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в якій просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.
03.11.2021 Адміністрацією Держприкордонслужби подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначає, що у зверненні адресованому Презеденту України, позивач просив зобов`язати Адміністрацію ДПСУ підготувати подання та направити документи до Пенсійного фонду для призначення пенсії. Однак, вказане є предметом судового розгляду в Хмельницькому окружному адміністративному суді за позовом позивача до Адміністрації Держприкордонслужби (справа №560/8413/21). 
Крім того, відповідач зазначає, що незгода заявника з відповіддю не свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України "Про звернення громадян".
Ухвалою від 03.11.2021 клопотання представника Адміністрації Держприкордонслужби про продовження строку для подання відзиву задоволено та продовжено такий строк.
15.11.2021 позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач у своїй відповіді не розглянув всі порушені питання.
В подальшому, Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3863-IX від 16.07.2024) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва, утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.
Станом на день набрання чинності Законом № 2825-IX, дану адміністративну справу Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто.
На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16 вересня 2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, згідно якого дану справу було направлено до Вінницького окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року, вказану справу передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Н.В.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року дану справу прийнято до свого провадження та надано учасникам справи строк для надання письмових пояснень.
У встановлений судом строк сторонами будь-яких пояснень щодо актуальності даної справи надано не було, а тому, враховуючи наявність відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної справи.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.
26.07.2021 позивач на підставі Закону України "Про звернення громадян" звернувся через Урядовий контактний центр до Президента України зі скаргою в якій просив зобов`язати Адміністрацію ДПСУ підготувати подання та направити документи до пенсійного фонду для призначення пенсії.
Вказане звернення було направлено за належністю для розгляду до Пенсійного фонду України та Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Листом від 16.08.2021 №115/С-10551-4981 Адміністрація Державної прикордонної служби України за результатом розгляду звернення повідомила, що станом на 17.06.2021, на дату виключення зі списків особового складу НОМЕР_1 загону морської охорони регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становила 18 років 10 місяців 23 дні і є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених п. "а" ст. 12 Закону №2262.
Крім того зазначено що порушені у зверненні питання є предметом судового розгляду в Хмельницькому окружному адміністративному суді за позовом позивача до Адміністрації Державної прикордонної служби України (справа №560/8413/21 від 12.07.2021). Тому, питання щодо підготовки документів для призначення пенсії за вислугу років буде вирішено в судовому порядку по справі №560/8413/21.
Листом від 18.08.2021 №24582-24244/С-03/8-2800/21 Пенсійний фонд України розглянувши звернення позивача від 26.07.2021, яке надійшло на урядову "гарячу лінію" повідомило, зокрема, що відповідно до ст. 10 Закону №2262 органи ПФУ виконують функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом та членам їх сімей. Функції з підготовки документів для призначення (перерахунку) пенсії, в тому числі розрахунку вислуги років, належить до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу. Органи ПФУ при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №2262 визначають розміри пенсій на підставі документів, наданих уповноваженими органами відповідних міністерств і відомств. За інформацією ГУ ПФУ в Донецькій області документи для призначення пенсії на даний час не надходили.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частинами другою, шостою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення частини другої статті 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення №6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення №9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).
У рішенні №19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Отже, системне тлумачення статті 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що частина друга цієї статті гарантує «кожному» захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Адже саме в такому контексті сформульовано частини третю, п`яту та шосту статті 55 Конституції України.
Приписами статті 40 Конституції України визначено, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відносини, що виникають між громадянами та органами місцевого самоврядування та/або органами державної влади щодо розгляду звернень, скарг, заяв та клопотань, регулюються нормами Закону України «Про звернення громадян».
За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Стаття 19 Закону України «Про звернення громадян» визначає обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.
Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.
З матеріалів справи, судом встановлено, що позивач 26.07.2021 звернувся через Урядовий контактний центр до Президента України зі скаргою в якій посилаючись на висновки Верховного Суду у справах №805/3923/18-а та №480/4241/18 просив зобов`язати Адміністрацію ДПСУ підготувати подання та направити документи до пенсійного фонду для призначення пенсії.
Вказане звернення було направлено за належністю для розгляду до Пенсійного фонду України та Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Листом від 16.08.2021 Адміністрація Державної прикордонної служби України за результатом розгляду звернення повідомила, що станом на 17.06.2021, на дату виключення зі списків особового складу НОМЕР_1 загону морської охорони регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становила 18 років 10 місяців 23 дні і є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених п. "а" ст. 12 Закону №2262.
Також зазначено що порушені у зверненні питання є предметом судового розгляду в Хмельницькому окружному адміністративному суді за позовом позивача до Адміністрації Державної прикордонної служби України (справа №560/8413/21 від 12.07.2021). Тому, питання щодо підготовки документів для призначення пенсії за вислугу років буде вирішено в судовому порядку по справі №560/8413/21.
Листом від 18.08.2021 Пенсійний фонд України повідомив, зокрема, що відповідно до ст. 10 Закону №2262 органи ПФУ виконують функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом та членам їх сімей. Функції з підготовки документів для призначення (перерахунку) пенсії, в тому числі розрахунку вислуги років, належить до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу. Органи ПФУ при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №2262 визначають розміри пенсій на підставі документів, наданих уповноваженими органами відповідних міністерств і відомств. За інформацією ГУ ПФУ в Донецькій області документи для призначення пенсії на даний час не надходили.
Суд зазначає, що відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Статтею 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 №393).
Так, Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 (справа №480/4241/18) зробив наступні правові висновки:
"1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.".
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 (справа № 805/3923/18-а) дійшов висновку, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать не лише норми Закону №2262-XII, але і правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Таким чином суд зауважує, що основною умовою призначення пенсії за вислугу років є наявність відповідної вислуги (календарної), яка, в свою чергу, може бути обчислена на пільгових умовах згідно з Постановою КМУ №393.
Відтак, суд приходить до висновку, що ігноруючи при розгляді звернення правомірність зарахування вислуги років на пільгових умовах, Адміністрація ДПСУ фактично допустила правовий нігілізм стосовно норм Постанови КМУ №393 та релевантних висновків Верховного Суду, що свідчить про надання відповіді, яка не відповідає чинному законодавству.
Суд критично оцінює посилання Адміністрації ДПСУ у листі від 16.08.2021 на те, що питання буде вирішено в межах іншої судової справи (№560/8413/21), оскільки наявність судового спору не звільняє суб`єкта владних повноважень від виконання обов`язків, покладених на нього Законом України «Про звернення громадян». Суб`єкт владних повноважень при розгляді звернення зобов`язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а не очікувати примусового виконання своїх функцій через суд.
Крім того, суд звертає увагу, що предметом звернення є саме реалізація органом його владних повноважень у відповідності до встановленої Верховним Судом практики, що має здійснюватися безпосередньо за заявою особи.
Щодо відповіді Пенсійного фонду України від 18.08.2021, суд вважає її формальною. Хоча органи ПФУ призначають пенсії на підставі поданих документів, однак, у відповідності до ст. 1, 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», відповідач мав надати обґрунтовану відповідь по суті порушеного питання щодо права позивача на пільгове обчислення стажу. Обмеження відповіді лише констатацією факту відсутності документів, без оцінки правової позиції заявника, викладеної у зверненні, свідчить про необ`єктивність та невсебічність розгляду звернення.
Суд приходить до висновку, що оскаржувані відповіді не відповідають критеріям, встановленим ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», оскільки в них:
не надано правової оцінки доводам позивача щодо застосування постанов ВС;
фактично залишено без вирішення питання про право позивача на пенсію за вислугу років з урахуванням пільгового стажу;
надано неповну інформацію, що призвело до порушення права особи на належне пенсійне забезпечення.
Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Оцінюючи зміст відповідей відповідачів, суд зауважує, що останні за своєю суттю є рішеннями про відмову у задоволенні вимог, вказаних у заяві позивача, подання якої мало на меті визнання його права на пільгове обчислення вислуги років для призначення пенсії, не було роз`яснено порядок оскарження прийнятих рішень.
Враховуючи те, що відповідачами не було вжито заходів щодо належного розгляду звернення позивача в порушення норм Закону України "Про звернення громадян", суд приходить до висновку, що такі дії відповідачів щодо неналежного розгляду звернення не може відповідати критеріям правомірності, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та є протиправними.
Поряд з цим суд зауважує, що предметом спору в цій справі є дії (бездіяльність) відповідачів щодо розгляду звернення позивача, поданого в порядку Закону України "Про звернення громадян" і судом в даній справі перевіряється саме критерії правомірності дій відповідачів при наданні відповіді на дане звернення.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідачів в контексті їх не відповідності вимогам законодавства, і зокрема Закону України «Про звернення громадян».
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити частково, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.
Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України, Пенсійного фонду України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 26.07.2021.
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Пенсійний фонд України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 26.07.2021, з урахуванням висновків суду.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Пенсійний фонд України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00035323)
Відповідач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 00034039)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна