ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 р.	Справа № 440/12940/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 (головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич) по справі № 440/12940/25
за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради 
до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,  третя особа:  ОСОБА_1 
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Виконавчий комітет Полтавської міської ради (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадиря Д.Г. від 03.09.2025 про накладення на виконавчий комітет Полтавської міської ради штрафу у розмірі 10 200 грн, яка винесена у виконавчому провадженні №56525669.
В обґрунтування позову зазначив, що не мав можливості у визначений строк виконати судове рішення по наданню житла ОСОБА_1 з огляду на перебування перед останнім в черзі на отримання житла інших осіб. Вважав, що в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №554/8230/17 Виконавчим комітетом Полтавської міської ради вжито всіх передбачених законом заходів, спрямованих на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006. 
Водночас, державним виконавцем безпідставно прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що виконавчий комітет Полтавської міської ради не має можливості виконати судове рішення у визначений строк з огляду на принцип черговості, про обов`язок дотримання якого також зазначено у рішенні, яке перебуває на примусовому виконанні.
Вказує, що ОСОБА_1 не є першим у черзі на отримання житла, натомість судове рішення не повинно порушувати права та обов`язки інших пільговиків, які перебувають в черзі перед стягувачем.
Крім того, звертає увагу, що позивач наділений повноваженнями забезпечити житлом ОСОБА_1 виключно за рахунок коштів державного бюджету, водночас останній протягом 2019-2025 рр. не отримував субвенції з Державного бюджету України на вказані цілі.
Як наслідок, вважає, що судове рішення не виконано ним з поважних підстав, що свідчить про безпідставне прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу на його не виконання.
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), ОСОБА_1 (далі – третя особа) не подали відзиви на апеляційну скаргу.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006 у справі №2-4926/06 зобов`язано виконавчий комітет Полтавської міської ради у тримісячний термін з дня ухвалення цього рішення надати ОСОБА_2 на склад сім`ї з двох осіб житлове приміщення відповідно до норм житлового законодавства.
На підставі вказаного рішення, 29.01.2007 Октябрським районним судом видано виконавчий лист № 2-4926/06.
В жовтні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-4926/06.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017, яка набрала законної сили 06.03.2018 у справі № 554/8230/17 ухвалено видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа № 2-4926/06, виданого судом 29.01.2007, яким зобов`язано виконавчий комітет Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_1 на склад сім`ї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства України в порядку черговості.
15.05.2018 Октябрським районним судом м. Полтави видано дублікат виконавчого листа, який звернутий ОСОБА_1 до примусового виконання.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 05.06.2018 відкрито виконавче провадження № 56525669 з виконання виконавчого листа, виданого Октябрським районним судом м. Полтави 15.05.2018.
03.04.2019 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено вимогу, якою зобов`язано боржника - виконавчий комітет Полтавської міської ради в строк десяти робочих днів з дня отримання вимоги надати до відділу документальне підтвердження виконання виконавчого документа.
03.12.2019 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прийняв постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.
08.06.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено вимогу, якою останній просить повідомити протягом 10 робочих днів інформацію про місце (номер) ОСОБА_1 у відповідній черзі забезпечення житловим приміщенням згідно рішення суду.
Листом виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24.06.2021 повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває у списку осіб, що мають право на першочергове отримання житла під №29, просування черги та відповідно виконання рішення суду в частині надання у трьохмісячний термін ОСОБА_2 на склад сім`ї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства України в порядку черговості можливе лише за умови надання субвенцій з Державного бюджету України.
09.12.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено вимогу, якою державний виконавець вимагає: 1) надати інформацію щодо виконання рішення суду або пояснення про причини не виконання; 2) надати інформацію щодо за яким порядковим номером на даний час перебуває стягувач.
Листом виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.12.2021 повідомлено, що ОСОБА_1 має право на першочергове отримання житлового приміщення та буде забезпечений житлом порядку черговості, у разі наявності вивільненого житлового фонду. Наразі гр. ОСОБА_1 значиться у відповідному пільговому списку від №29, тому відсутні правові підстави для надання йому житлового приміщення, не порушуючи прав громадян, що передують йому у вищезазначеному списку.
13.12.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено вимогу, у якій останній вимагав надати інформацію щодо виконання рішення суду з урахуванням висновків суду та положень постанови Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 №470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" щодо окремої черги, на яку посилається стягувач.
09.01.2023 до відповідача надійшов лист від виконавчого комітету Полтавської міської ради, в якому повідомлено, що на квартирному обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради ОСОБА_1 перебуває з 27.04.1994 складом сім`ї 2 особи та значиться у пільговому списку військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку за станом здоров`я, віком або скороченням штатів під №29. Вказано, що наразі у Книзі обліку громадян, які перебувають у черзі на отримання жилих приміщень, зареєстровано та обліковується 3768 особа. Зазначено, що копії довідки Сер. МСЕ №0053107, яка сформована згідно з актом огляду МСЕК від 11.04.2007 №139 та медичного заключення №189 від 20.04.2007 вже додані до облікової справи ОСОБА_1 та враховані під час щорічного оновлення даних цієї справи.
В період з лютого 2023 р. по листопад 2024 р. головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направляв боржнику вимоги, зокрема, про зобов`язання виконати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2018 та надати пояснення про причини його невиконання.
У відповідь на вимоги, боржник повідомляв відповідача, що на квартирному обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради ОСОБА_1 перебуває з 27.04.1994 складом сім`ї 2 особи та значиться у пільговому списку військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку за станом здоров`я, віком або скороченням штатів під №29. Зазначав, що попереду у пільговому списку на отримання житла перебувають сім`ї, які раніше взяті на квартирний облік і користуються рівними з ОСОБА_1 правами, розгляд питання щодо поліпшення його житлових умов є передчасним, так як це порушує чинне законодавство України та конституційні права інших громадян.
10.02.2025 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняв постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника виконавчий комітет Полтавської міської ради штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн.
23.07.2025 відповідач направив боржнику вимогу, якою вимагав виконати виконавчий документ № 554/8230/17, виданий Октябрським районним судом м. Полтави, у 10-денний строк з моменту отримання вимоги та повідомити відділ про виконання рішення суду.
Листом від 07.08.2025, виконавчий комітет Полтавської міської ради повідомив державного виконавця, що жилі приміщення надаються громадянам, що потребують поліпшення житлових умов, за місцем перебування їх на квартирному обліку при настанні черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на квартирний облік. Зазначено, що на квартирному обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради ОСОБА_1 перебуває з 27.04.1994 складом сім`ї 2 особи та значиться у пільговому списку військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку за станом здоров`я, віком або скороченням штатів під №29. Повідомлено, що попереду у пільговому списку на отримання житла перебувають сім`ї, які раніше взяті на квартирний облік і користуються рівними з Коломійцем М.В. правами, розгляд питання щодо поліпшення його житлових умов є передчасним, так як це порушує чинне законодавство України та конституційні права інших громадян.
03.09.2025 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняв постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника виконавчий комітет Полтавської міської ради штраф на користь держави у розмірі 10 200 грн.
Не погодившись із постановою від 03.09.2025, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем у спосіб та в межах, встановлених чинним законодавством, оскільки позивачем без поважних причин не виконано судове рішення, яке набрало законної сили.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частин 5, 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту цих норм вбачається, що за процедурою виконання виконавчого документу немайнового характеру виконавець, за наслідками перевірки стану його виконання у випадку встановлення його невиконання у передбачені законом строки, накладає стягнення у вигляді штрафу.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Водночас визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20, від 31.05.2022 у справі № 360/940/20.
Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2006, яке набрало законної сили зобов`язано Виконавчий комітет Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_1 на склад сім`ї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства України в порядку черговості.
З 05.06.2018 по цей час на примусовому виконанні у державного виконавця перебуває дублікат виконавчого листа № 554/8230/17 про зобов`язання Виконавчого комітету Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_1 на склад сім`ї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства України в порядку черговості.
Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в межах зазначеного виконавчого провадження неодноразово направлялися боржнику вимоги про необхідність виконання рішення суду.
У відповідь на вимоги державного виконавця, виконавчий комітет Полтавської міської ради повідомляв, що на квартирному обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради ОСОБА_1 перебуває з 27.04.1994 складом сім`ї 2 особи та значиться у пільговому списку військовослужбовців, звільнених у запас або у відставку за станом здоров`я, віком або скороченням штатів під №29. Попереду у пільговому списку на отримання житла перебувають сім`ї, які раніше взяті на квартирний облік і користуються рівними з ОСОБА_1 правами. Отже, розгляд питання щодо поліпшення його житлових умов є передчасним, так як порушує чинне законодавство України та конституційні права інших громадян. 
Звертав увагу, що виконати вказівку суду щодо забезпечення в трьох місячний термін житлом з дня ухвалення рішення суду неможливо, оскільки у відповідності до норм житлового законодавства України просування черги можливо лише за умовами надання субвенції з Державного бюджету України.
Аналогічні доводи вказує апелянт в судах першої та апеляційної інстанції в якості поважних підстав неможливості виконати судове рішення.
З цього приводу, колегія суддів зазначає, що виконавчий лист про зобов`язання Виконавчого комітету Полтавської міської ради у трьохмісячний термін надати ОСОБА_1 на склад сім`ї з двох осіб житлове приміщення у відповідності з нормами житлового законодавства України в порядку черговості виданий судом у травні 2018 р.
Станом як на вересень 2025 р. (дата прийняття спірної постанови), так і на грудень 2025 р. (дата звернення позивача з апеляційною скаргою), тобто майже сім років судове рішення залишається невиконаним. 
Апелянтом ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій з метою виконання судового рішення, зокрема, для отримання субвенції з Державного бюджету України. 
Колегія суддів не заперечує, що боржником має бути дотримано принцип черговості при наданні стягувачу – ОСОБА_2 житла, водночас лише наведені обставини не можуть бути достатньою підставою для не виконання судового рішення впродовж майже семи років.
Інших обставин та доказів в їх підтвердження, які б свідчили про не виконання судового рішення з поважних підстав позивач ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надав.
Колегія суддів зауважує, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що на позивача вже накладався штраф за невиконання судового рішення постановою від 10.02.2025, яка за наслідками судового оскарження визнана правомірною (постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 у справі №440/2623/25).
Тобто, в даному випадку відповідачем правомірно прийнято постанову за повторне невиконання боржником судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому постанова від 03.09.2025 є правомірною та не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 по справі № 440/12940/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено 19.01.2026 року