ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №333/2318/25 Головуючий в 1 інст. Кулик В.Б.
Провадження №33/807/220/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Яркіна М.С. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 7 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 28 лютого 2025 року, о 23 год. 13 хв., водій ОСОБА_1 , у м.Запоріжжі, на вул. Автозаводська, буд. 16, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touran», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Яркін М.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що судом порушені права ОСОБА_1 , оскільки останній про час та місце розгляду справи не був повідомлений належним чином, копію оскаржуваної постанови не отримував, можливості викликати та допитати свідків події, надати усні чи письмові пояснення, судом надано не було.
Наголосив, що ОСОБА_1 не погоджується з інкримінованим йому правопорушенням, оскільки ТЗ він не керував, а перебував в автомобілі в якості пасажира. Між тим, до нього підійшли інспектори поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, не пояснивши для чого саме ОСОБА_1 повинен був пройти такий огляд, якщо не був водієм. Після, склали протокол не роз`яснивши ОСОБА_1 його прав та не надали можливості скористатися юридичною допомогою. Разом із цим, на відеозаписі неможливо розібрати ні учасників події ні транспортний засіб на якому начебто рухався ОСОБА_1 . При цьому, поліцейськими не роз`яснено порядок та наслідки як відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, так і наслідки незгоди або згоди з його результатом, розуміючи відсутність жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Вказує, що в матеріалах справи містяться не повні відеозаписи з бодікамер поліцейських, а саме уривки змонтовані та обрізані на розсуд поліції, що засвідчують назви таких відеозаписів. Вважає, що вказані відеозаписи є недопустимими доказами, з огляду на те, що працівниками поліції в протоколі не вказано відомостей про технічний засіб, будь яких даних щодо моделі та номеру технічного засобу, а також те, що вони не відображають усіх відомостей та обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, в протоколі відсутня повна інформація про свідків та прохання ОСОБА_1 надати йому юридичну допомогу.
Посилаючись на порушення положень Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року та положень ст. 266 КУпАП зазначає, що відомості, викладені в протоколі, не можуть бути використанні як докази винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 7 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи належне повідомлення  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Яркіна М.С. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, з урахування того, що судове засідання призначене на 28 листопада 2025 року вже відкладалося за клопотання сторони захисту, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справи за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 від 259133 року від 28 лютого 2025 року підтверджується: 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані виявлені у  ОСОБА_1 ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд  ОСОБА_1  за допомогою приладу «Алкотест Драгер» не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП « Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 28 лютого 2025 року, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.с. 6);
- відеозаписом події (а.с. 9).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1  транспортним засобом та порушення процедури його огляду на стан сп`яніння, проаналізувавши зібрані по справі докази, суддя апеляційного суду вважає непереконливими.
Так відеозаписом події, долученого до справи, зафіксовано рух транспортного засобу «Volkswagen Touran», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його зупинку за порушення ПДР України – проїзд на заборонений знак. Після зупинки, поліцейський підходить до транспортного засобу, в якому за кермом перебуває, як в подальшому встановлено - ОСОБА_1 . Слідує перевірка документів водія в ході якої, поліцейський встановив у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота. Зафіксовано пропозицію водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Прохання водія скласти інший протокол, ніж керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Повторна пропозиція водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду. Слідує роз`яснення водію його процесуальних прав, порядок складання протоколу із подальшим скеруванням його до суду, попередження про відсторонення від керування транспортним засобом. Права ОСОБА_1 зрозумілі. Складання працівниками поліції протоколу.
Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1  у вказаний час та у зазначеному місці за сприйнятих даних відеозапису не викликає сумніву. Не встановлено під час апеляційного перегляду справи і порушення працівника патрульної поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та вимог ст. 266 КУпАП.
Відповідна відмова водія є порушенням вимог п.2.5 ПДР та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта про недопустимість наявного в справі відеозапису через те, що він має перерви є безпідставним, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: рух автомобіля, його зупинку, встановлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , пропозиція водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законодавством порядку, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Відомості про технічний засіб відеозапису, зокрема бодікамери 474560 внесені до п. 10 протоколу та відображені в рапорті працівника поліції. 
Крім того, суддя апеляційного суду зауважує, що відео-інформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі. 
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом прав ОСОБА_1 , оскільки справу було розглянуто за його відсутністю без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про наявність справи, оскільки останній обізнаний про складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та подальший розгляд справи в Комунарському районному суді м. Запоріжжя, що засвідчено його власним підписом в п.12 протоколу. Судові засідання в справі були призначені на 2 квітня 2025 року, 24 квітня 2025 року, 21 травня 2025 року, 12 червня 2025 року, 15 липня 2025 року, 18 серпня 2025 року, 30 вересня 2025 року, п`ять з яких були відкладені за клопотанням сторони захисту. Разом із цим, суд першої інстанції призначаючи вказані судові засідання використав всі процесуальні можливості для повідомлення ОСОБА_2 , зокрема надсилав судові повістки на адресу останнього шляхом як поштових направлень, так і шляхом смс повідомлень, розміщував на офіційному сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя відповідні оголошення. Однак, в судове засідання, призначене 7 жовтня 2025 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник не з`явилися, причини своєї неявки не повідомили.
Отже, суд аргументовано розцінив як мету затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому вважав за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Яркіна М.С. з метою дотримання строків розгляду справи та строків, встановлених ст. 38 КУпАП, з чим погоджується і апеляційна інстанція.
Отже, сукупність наведених обставин, на переконання судді апеляційного суду, не дають підстав для скасування судового рішення з мотивів не дотримання прав ОСОБА_1 .
Одночасно суддя апеляційного суду зазначає, що під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 також в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим відновлено його право на участь в судовому розгляді та надання пояснень по суті адміністративного правопорушення. Проте апелянт в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, чим розпорядився своїми диспозитивними правами та обов`язками на власний розсуд.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Яркіна Максима Сергійовича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 жовтня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/2424/25