ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10555/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі – ЦВЛК ЗСУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом засідання військово-лікарської комісії від 03.03.2025 №2025-0303-1330, яким скасовано постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.07.2022 № 104/1976.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2022 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено медичний огляд та прийнято постанову у формі довідки №104/1976 від 19.07.2022, згідно з якою позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 74 «а», 39 «б», 64 «в», 62 «г», 23 «в» графи ІІ наказу Міністерства Оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року «Про затвердження положення Про військово-лікарську експертизу Збройних Сил України» (далі Положення № 402).
В цей же день начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 було знято ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 з виключенням з військового обліку, про що зроблено відповідну відмітку у тимчасовому посвідченні №1327/2 військовозобов`язаного.
Зазначає, що 29.07.2025 поштовим рекомендованим листом заадресованим як відправник Любешівська селищна рада без відповідної відмітки « ІНФОРМАЦІЯ_3 », позивач отримав повістку №500195 від 21.07.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_2 про явку до цього відділу на 28.07.2025 для визначення призначення на особливий період та проходження медичного огляду. 
30.07.2025 у відповідь на зазначену повістку ОСОБА_1 повідомив відповідний ІНФОРМАЦІЯ_2 , що повістку отримав пізніше ніж зазначений у ній час явки та що він 19.07.2022 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та відповідно в цей же день і виключений з військового обліку. На вказану заяву-повідомлення через пошту рекомендованим листом, якого позивач отримав 16.08.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що, серед іншого, цим Відділом отримано витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 03.03.2025 №2025-0303-1330, яким скасовано постанову ВЛК, якою надано статус «непридатний до військової служби з виключенням з військової служби», та рекомендовано звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою перепроходження ВЛК. 
На заяву ОСОБА_1 від 18.08.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 простим поштовим листом, якого позивач отримав 09.09.2025, надіслав офіційно завірену копію витягу з протоколу засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України від 03.03.2025 №2025-0303-1330, відповідно до якого постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно довідки ВЛК від 19.07.2022 №104/1976 щодо позивача, якою він визнаний «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» - скасовано, та зазначено, що ОСОБА_1 підлягає контрольному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Позивач вважає таке рішення ВЛК ЦВЛК ЗС України протиправним та таким, що належить до скасування у зв`язку з порушення процедури прийняття суб`єктом владних повноважень рішення через те, що жодних заходів щодо огляду позивача не вживалося, не було направлено позивача у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, позивач не повідомлявся про перегляд такої постанови. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У відзиві на позовну заяву від 06.12.2025 представник відповідача проти позову заперечив з огляду на наступне.
В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу I Положення, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія. Повідомлення, виклик, присутність військовозобов`язаних стосовно яких переглядаються постанови позаштатних ВЛК (в тому числі постанови ВЛК ТЦК та СП) Положенням не визначено. 
Зауважує, що Положенням не зобов`язано ЦВЛК ЗС України направляти військовозобов`язаних у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, повідомляти їх про перегляд постанов. ВЛК ЦВЛК ЗС України складено протокол засідання протоколу № 2025-0303-1330 від 03.03.2025 та прийнято рішення. 
Представник відповідача вказує, що робочою групою на виконання вимог пункту 20.1 глави 20 розділу II Положення колегіально, більшістю голосів прийнято рішення про скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 . При наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності, він мав право, самостійно або під час проведення повторного медичного огляду, особисто звернутися до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно вимог Положення № 402, із пакетом документів, які б підтверджували протилежне. 
У свою чергу, наголошує, що матеріали позовної заяви не містять доказів на підтвердження порушення процедури перегляду Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України постанови ВЛК. При цьому, позивач не обмежений у праві пройти медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , як передбачено пунктом 2 протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України № 2025-0303-1330 від 03.03.2025. 
Таким чином, вважає, що пункт 3.1 розділу 3 глави I Положення № 402 містить бланкетну норму, що вказує на необхідність відповідності звернення вимогам Закону України “Про звернення громадян” та Інструкції № 735, однак не встановлює коло осіб, які можуть подати відповідне звернення. Разом з цим, вимоги про те, що звернення може бути подане виключно особою, якої постанова стосується, пункт 3.1 Положення № 402 не містить. Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що право оскарження, волевиявлення суб`єкта щодо якого прийнято той чи інший акт індивідуальної дії жодним чином не позбавляє компетентні державні органи їх прав та повноважень, передбачених нормами чинного законодавства. В даному випадку, право оскарження наявне в позивача не позбавляє ЦВЛК ЗС України власного права здійснювати перегляд постанови ВЛК, тим більше не позбавляє правоохоронні органи в межах своїх повноважень звертатись до спеціалізованих установ в тій чи іншій сфері діяльності, у рамках кримінальних проваджень.
Враховуючи викладене просив у задоволенні позову відмовити. 
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.07.2022 ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами якого складено довідку військово-лікарської комісії №104/1976.
Відповідно до вказаної довідки ВЛК №104/1976 від 19.07.2022 позивач на підставі статті 74.9 графи ІІ Розкладу хвороб (додаток 2 до Положення № 402), визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно із відміткою у пункті НОМЕР_1 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 19.07.2022 виключений з військового обліку військовозобов`язаних.
22.07.2025 Любешівською селищною радою було надіслано позивачу повістку №500195 від 21.07.2025, яку ОСОБА_1 отримав 29.07.2025,що підтверджується копією трекінгу з веб-сайту АТ «Укрпошта» №0601172880154.
30.07.2025 позивачем на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було надіслано заяву-повідомлення з проханням внести до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення позивача з військового обліку.
Листом від 07.08.2025 №3780 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив позивача про те, що повістка №500195 була надіслана Любешівською селищною радою у зв`язку з отриманням ІНФОРМАЦІЯ_7 витягу протоколу засідання ЦВЛК ЗСУ від 03.03.2025 №2025-0303-1330, яким скасовано постанову ВЛК, якою позивачу надано статус непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку з метою перепроходження ВЛК. 
Позивач не погоджується із таким рішенням ЦВЛК та вважає його протиправним звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
На підставі частини другої цієї статті проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Частиною першою статті 3 Закону № 2232-XII визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", «Про Збройні Сили України", «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє дотепер.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Статтею 70 Закону України від 19.11.1992 № 2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України за №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 .11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення №402, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Положення №402 визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.1. глави 1 Розділу І Положення №402).
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза це, зокрема, медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ.
Основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України (пункт 1.3 глави 1 розділу І Положення №402).
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК має право, серед іншого: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 2.3.5.Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Пунктом 2.4.6. розділу І Положення №402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Пунктом 1.2. глави 1 розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Пунктами 3.1 - 3.3 глави 3 розділу ІІ Положення №402 встановлено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до інформаційно-комунікаційної системи «Медична інформаційна система Збройних Сил України» шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Особи, звільнені з військової служби, визнані непридатними до військової служби, можуть повторно оглядатися ВЛК районних, міських ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку після обов`язкового обстеження у спеціалізованих закладах охорони здоров`я з метою підтвердження або зміни встановленого діагнозу. Лікар - член ВЛК районного, міського ТЦК та СП формує електронне направлення в ЕСОЗ для проведення додаткових обстежень. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою II додатка 1 до цього Положення, а тих, які мають офіцерські звання,- за графою III додатка 1 до цього Положення.
На підставі абзацу 2 підпункту б пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема,: "Непридатний", зокрема, до військової служби.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що за результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення, яке оформляється відповідною довідкою.
Відповідно до пункт 6.8 Глави 6 Розділу II Положення №402 передбачає, що на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.
В ході розгляду справи судом встановлено, що за результатами розгляду наданих документів, Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України протоколом від 03.03.2025 №2025-0303-1330 постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 №104/1976 від 19.07.2022, що визначають ступінь придатності до військової служби - непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку скасовано та зазначено, що позивач підлягає контрольному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 згідно вимог Положення. 
Як на підставу для скасування постанови ВЛК від 11.04.2025 ЦВК вказала на «невідповідність встановленого діагнозу вимогам пункту "а" статті 74, щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 2 до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800), а саме, цей пункт передбачає відсутність однієї нирки (або порушення її функцій) з порушенням функцій нирки, яка залишилася незалежно від ступеня їх вираження. 
Позивач вказує у позові про порушення процедури прийняття суб`єктом владних повноважень рішення через те, що ЦВЛК ЗСУ при перегляді постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2022 №104/1976 жодних заходів щодо його огляду не вживалося, не було направлено позивача у заклади охорони здоров`я на контрольне обстеження та медичний огляд для підтвердження чи спростування попереднього діагнозу, позивач не повідомлявся про перегляд такої постанови.
Надаючи правову оцінку твердженням позивача про невідповідність висновків відповідача, вказаних у протоколі, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Суд також зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.
Слід звернути увагу, що позивач посилається на порушення процедури прийняття оскарженого рішення, однак жодних доказів, які б підтверджували такі обставини, суду не подав.
Водночас, суд звертає увагу на те, що зі змісту спірної постанови, оформленої протоколом, за наслідками дослідження картки медичного огляду позивача судом встановлено, що комісією ЦВЛК надано оцінку стану здоров`я позивача, враховано та досліджено медичні обстеження останнього та зроблено певний висновок про скасування спірної постанови ВЛК та вирішено, що позивач підлягає повторному медичному огляду ВЛК.
Отже, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності, він має право особисто звернутися до відповідної ВЛК згідно вимог Положень №402 із пакетом документів, які б підтверджували зворотнє.
Крім того, судом встановлено позивач не був присутній та не викликався під час перегляду довідки ВЛК, разом з тим, обов`язковий виклик, присутність громадян стосовно яких переглядаються постанови позаштатних ВЛК Положенням №402 не визначено.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку обґрунтованості прийняття певного висновку, оскільки, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому з огляду на наведені вище норми та обставини справи, зважаючи на правову позицію Верховного Суду у цій категорії справ, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (01133, місто Київ, вулиця Госпітальна, 16, код ЄДРПОУ 08356179).

Суддя А.Я. Ксензюк