Справа № 569/23794/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

29 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,
за участі секретаря судового засідання М. Янка,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ"
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивовано тим, що 26.09.2024 ТОВ «МаксКредит» (первісний кредитор) та відповідач уклали Договір кредитної лінії № 00-9984774 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Зазначає, що кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора - 73372, що є належним і допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Після здійснення акцепту позичальником, кредитодавець наклав на Кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника і з кваліфікованою електронною позначкою часу. У Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Вказує, що згідно з Кредитним договором позичальнику перераховано суму у розмірі 6 000, 00 грн, шляхом переказу коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку №5168-74ХХ-ХХХХ-3214, а отже Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту в сумі 1 200,00 грн., порядок сплати якої визначено умовами Кредитного договору.
16 квітня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Оскільки відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів у нього виникла заборгованість у розмірі 18 585, 60 грн, яка складається з: 6 000, 00 грн - заборгованість по кредиту; 8 685, 60 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1 200 грн - заборгованість за нарахованими комісіями; 2 700 грн - штрафні санкції згідно з умовами договору.
Враховуючи невиконання зобов`язань по кредитному договору позивач звертається до суду.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.
26 вересня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії № 00-9984774 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору.
За цим Кредитним договором Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до умов Кредитного договору сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 6 000 гривень; тип Кредиту кредитна лінія (безвідклична); цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби; строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) 21 вересня 2025 року. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на 11 жовтня 2024 року, та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування).
Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми Кредиту, що складає: 1 200,00 грн, яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.
Стандартна процента ставка складає 0,94% (нуль цілих 94 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки).
Знижена процентна ставка становить 0,85% (нуль цілих 85 сотих) від Суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору.
У п. 2.8. Кредитного договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: 26 вересня 2024 року Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6 000 грн на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) 5168-74ХХ-ХХХХ-3214.
Відповідно до п. 7.2 Договору строк дії цього договору становить 360 календарних днів.
Відповідно до п. 7.3 Кредитного договору Позичальник підтверджує, що йому було в чіткій та зрозумілій формі надано актуальну та достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацію про фінансову послугу та Кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття Позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового Кредиту ТОВ «МАКС КРЕДИТ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті за посиланням: https://treba.credit/finansovi-poslugy/.
До матеріалів справи долучено Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит», які діють з 09.01.2024 (далі Правила).
Відповідно до даних Кредитного договору та долучених Правил, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт ТОВ «Макс Кредит» та ознайомився з актуальною редакцією Правил, після чого добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті Кредитодавця, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, керуючись підказками Сайту, тобто вказав свої персональні ідентифікаційні дані.
Таким чином, під час укладення Кредитного договору Первісним кредитором здійснено ідентифікацію та верифікацію Відповідача згідно з вимогами, встановленими Постановою НБУ «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», що передбачено та погоджено умовами Кредитного договору.
Суду надано Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 83496 26.09.2024, шляхом введення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тобто відповідач погодився з умовами, запропонованими в Паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, а Первісний кредитор сформував та надав Відповідачу оферту щодо укладення Кредитного договору.
Після здійснення акцепту Позичальником, Кредитодавець наклав на Кредитний договір кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника із кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані дії підтверджуються положеннями Кредитного договору, а також Довідкою про ідентифікацію та самим Кредитним договором.
На виконання умов Кредитного договору, 26.09.2024 ТОВ «Макс Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПрофітГід» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що в свою чергу, свідчить доказом того, що первісний Кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі. Ці обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від ТОВ «ПрофітГід».
Факт належності платіжної картки №5168-74ХХ-ХХХХ-3214 відповідачу та перерахування на його рахунок коштів згідно кредитного договору стверджується інформацією, яку надав АТ КБ «ПриватБанк» 19.12.2025.
До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості, підготовлений Первинним кредитором за Кредитним договором, за період з 26.09.2024 по 16.04.2025 відповідно до якого у відповідача наявна непогашена заборгованість у розмірі 18 585, 60 грн, яка складається з: 6 000, 00 грн - заборгованість по кредиту; 8 685, 60 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1 200 грн - заборгованість за нарахованими комісіями; 2 700 грн - штрафні санкції згідно з умовами договору.
16 квітня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від ТОВ «Макс Кредит» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 15 885, 60 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників та витягом із реєстру боржників.
На підтвердження переходу права вимоги за Реєстром Боржників до Договору факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал, Позивач долучає платіжну інструкцію № 422 від 21.04.2025, що свідчить про сплату ціни продажу за вищезазначеним Реєстром Боржників та виконання Позивача своїх обов`язків за Договором факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал.
Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує положення ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Суд вважає, що долучений Договорір факторингу № 16042025-МК/ЮнітКапітал від 16.04.2025, акт прийому-передачі Реєстру Боржників та витяг із реєстру боржників, платіжна інструкція є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Даних, які б свідчили про те, що відповідачем заперечувалася дійсність таких договорів факторингу чи, що вони у встановленому законом порядку визнавалися недійсним, суду не надано
Отже, позивачем доведено, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії № 00-9984774 від 26.09.2024 та право звернення до суду з даним позовом.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за цим Кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до позивача.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).
У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Суд вважає, що під час укладення Договору кредитної лінії № 00-9984774 від 26.09.2024 сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Такий договір, укладений у формі електронного документа, підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Наявність електронного підпису сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не уклада із ТОВ «Макс Кредит» вказаного вище кредитного договору та не отримував кредитних коштів на свій картковий рахунок.
Натомість доказами, які підтверджують отримання грошових коштів та користування ними підтверджують первинні документи, зокрема виписка АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по картці № НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Суд акцентує, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Отже, досліджена судом виписка по картковому рахунку виписка АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по картці відповідача що міститься в матеріалах справи, є належним доказом, яка підтверджує факт встановлення кредитного ліміту відповідачу та факт користування кредитними коштами. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №200/5647/18.
Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок Кредитодавця надати кредит та обов`язок Позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним.
Як вбачається з матеріалів справи, первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав, перерахував обумовлені кредитним договором кошти на рахунок відповідача.
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_2 утворилася заборгованість .
Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів.
Доказів погашення суми заборгованості та альтернативного розрахунку відповідачем до суду не надано.
Враховуючи вищезазначене, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 00-9984774 від 26.09.2024 становить 15 885, 60 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 200, 00 грн та 8 685, 60 грн – заборгованості по відсотках.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.
Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 7 000 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копії договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Соломко та партнери», додаткової угоди № 25770872003 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 11.09.2025, акту від 01.10.2025, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Оскільки понесення позивачем зазначених витрат підтверджено належними доказами, вони підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 7 000, 00 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість по кредитному договору № 00-9984774 від 26.09.2024 в розмірі 15 885, 60 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 200, 00 грн та 8 685, 60 грн – заборгованості по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору судового збору в розмірі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суд
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, офіс, м. Київ, 01024, РНОКПП 43541163);
відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Повне судове рішення складене та підписане 29.01.2026.

Суддя О. Левчук