Справа № 991/11839/25
Провадження № 2-з/991/43/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року                                                                        м. Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                Олійник О.В., 
суддів                                Литвинко Т.В., Сікори К.О.,
з участю:
секретаря судового засідання        Вінцковської О.І.,
розглянувши заяву прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара Олега Ігоровича про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАПА СТАНДАРТ» про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх вартості в дохід держави,
УСТАНОВИВ:
 
28.11.2025 до Вищого антикорупційного суду прокурор САП Макар О.І. подав позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАПА СТАНДАРТ» про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх вартості в дохід держави та одночасно з нею - заяву про забезпечення вказаного позову. 
01.12.2025 колегія суддів у складі головуючого судді Ткаченка О.В., суддів Крикливої Т.Г. і Чернової О.В. задовольнила заяву про самовідвідвід розгляду справи за заявою про забезпечення позову ( № 991/11839/25, провадження номер 2-з/991/43/25). Після цього згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 для розгляду заяви про забезпечення позову визначено колегію суддів Вищого антикорупційного суду у складі головуючого судді Олійник О.В., суддів Литвинко Т.В., Сікори К.О.
Заява про забезпечення позову обґрунтована посиланням на таке.
Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури подав до Вищого антикорупційного суду позовну заяву про визнання необґрунтованими активів:
- транспортного засобу марки та моделі Toyota Land Cruiser 200, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , мінімальною вартістю 1 798 600 гривень;
- транспортного засобу марки та моделі BMW 73OLD, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , вартістю 3 819 026,92 гривень;
- транспортного засобу марки та моделі BMW Х5, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , вартістю 3 014 237 гривень;
і стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ «ЧАПА СТАНДАРТ» у дохід держави їх вартості - 8 016 876,58 гривень, а саме вартість транспортних засобів:
- марки та моделі Toyota Land Cruiser 200, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , а саме 2 559 500 гривень;
- марки та моделі BMW Х5, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , а саме 3 014 237 гривень;
- марки та моделі BMW 730LD, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , а саме 3 819 026,92 гривень.
ОСОБА_1 з 29.08.2019 є народним депутатом України, тобто згідно з підпунктом «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особою, уповноваженою на виконання функцій держави. 
ОСОБА_1 декларує інше право користування автомобілем Toyota Land Cruiser 200, VIN-код: НОМЕР_1 , починаючи з 01.09.2021. Прокурор у заяві навів обставини, які дають йому підстави стверджувати, що цей автомобіль за дорученням ОСОБА_1 з метою вчинення ним дій щодо транспортного засобу, тотожних за змістом здійсненню права розпорядження, набували у власність послідовно такі особи, зазначені відповідачами: 27.08.2021 ОСОБА_2 , вартість 10 000 грн, д.н.з. НОМЕР_4 ; 21.09.2021 ОСОБА_3 , вартість 149 000 грн, д.н.з. НОМЕР_5 ; 24.01.2023 ОСОБА_4 , вартість 480 000 грн, д.н.з. НОМЕР_6 ; 08.07.2023 ОСОБА_5 , вартість 100 000 грн, д.н.з. НОМЕР_7 ; 31.07.2024 ОСОБА_6 , вартість 100 000 грн, д.н.з. НОМЕР_8 . 
Відповідно до консультації від 25.08.2025 року № 36/25-96-1 суб`єкта оціночної діяльності ПП «Ажіо» (код ЄДРПОУ 38764849) мінімальна ринкова вартість колісного транспортного засобу: автомобіля легкового Toyota Land Cruiser 200, VIN-код: НОМЕР_1 , 2020 р.в. склала: станом на 27.08.2021 - 1 798 600 грн, станом на 31.07.2024 - 2 564 600 грн, станом на 15.08.2025 - 2 559 500 грн (останню ціну позивач вважає підтвердженою документально вартістю цього автомобіля). 
Також у заяві зазначено, що ТОВ «Чапа Стандарт» 25.09.2020 набуло у власність автомобіль BMW 730LD, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , вартістю 3 819 026,92 грн, за дорученням народного депутата ОСОБА_1 з метою вчинення останнім дій щодо транспортного засобу, тотожних за змістом здійсненню права розпорядження ним.
Окрім того, позивач вважає, що ОСОБА_7 набув у власність транспортний засіб марки та моделі BMW Х5, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_9 , вартістю 3 014 237,00 грн, за дорученням народного депутата ОСОБА_1 .
При цьому зазначив, що зібрані документи вказують на необґрунтованість активів (зазначених трьох транспортних засобів). З метою об`єктивного встановлення відповідної різниці до уваги взято законні доходи ОСОБА_1 і його дружини. Проведений аналіз відомостей про законні доходи цих осіб, про задекларовані суми заощаджень, на думку прокурора, вказує на те, що різниця між набутими активами за дорученням ОСОБА_1 і законними доходами його та його дружини становить 7 255 976,58 грн (1 223 670,34 + 152 217,00 - 1 798 600,00 - 3 819 026,92 - 3 014 237,00), що не перевищує межу, встановлену ст. 368-5 КК України (у 2021 році - 7 377 500 гривень). Тобто активи, загальною вартістю 8 631 863,92 грн не могли бути придбані ОСОБА_1 та його дружиною за рахунок законних доходів.
Позивач зазначив, що спірні активи на день подання позову і заяви про забезпечення позову відчужені. Інформацією про недобросовісність набувачів цих активів, чи про подальший їх зв`язок з ОСОБА_1 як особою, уповноваженою на виконання функцій держави, прокурор не володіє. У зв`язку з цим відповідні транспортні засоби не можуть бути витребувані в добросовісних набувачів, чи стягнуті в дохід держави відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, тому на відповідачів має бути покладений обов`язок сплатити їх вартість на підставі ч. 3 ст. 292 ЦПК України.
Посилаючись на ч. 1 ст. 149 ЦПК України, просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на інші активи відповідачів, які відповідають вартості активів, що є предметом спору. Зазначив, що позов пред`явлено зокрема і до осіб (фізичних і юридичних), які набули у власність активи (транспортні засоби) за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Обов`язок сплатити вартість необґрунтованих активів у рівних частках має покладатись також і на таких осіб, які є відповідачами, а не лише на особу, уповноважену на виконання функцій держави. Необхідність вжиття заходу забезпечення позову обґрунтував тим, що у випадку задоволення судом позову про визнання активів необґрунтованими та стягнення їхньої вартості в дохід держави, виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 буде утрудненим та малоефективним, так як у нього відсутнє майно, яке перебуває в нього в особистій чи спільній сумісній власності. Він отримує порівняно із ціною позову незначні доходи і при стягненні вартості доходів за рахунок його офіційних доходів, виконання рішення розтягнеться на роки. Звернення стягнення за рахунок доходів інших відповідачів також не дозволить виконати судове рішення, так як частина з них або не отримує доходів, або отримує незначні доходи. Крім того, завжди є ризик, що ці особи можуть припинити офіційні трудові відносини і перейти на неофіційні з метою укриття своїх доходів. Виконати це рішення за рахунок звернення стягнення на інші активи відповідачів є можливим, однак може бути утрудненим у випадку, якщо передбачаючи можливість прийняття судом негативного для них рішення, відповідачі відчужать належні їм активи. Необхідність застосування заходів забезпечення пов`язує з фактичними обставинами справи: оформлення майна особи, уповноваженої на виконання функцій держави, на інших фізичних осіб, приховування факту володіння ним, надання недостовірних відомостей на запит НАЗК, продаж частини активів після виявлення факту їх необґрунтованості.
У зв`язку з наведеним прокурор просив забезпечити позов, ціною 8 016 876,58 грн, шляхом накладення арешту на інше майно відповідачів, яке відповідає вартості необґрунтованих активів, а саме: 
 
1) земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 755040821227), площею 2 га, кадастровий номер 2122784200:10:101:0019, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: с. Копинці, Мукачівського району, Закарпатська область, яка на праві особистої власності належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 . Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованої відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 17.05.2018 № 658 (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12.01.2021 № 24) оціночна вартість цієї земельної ділянки становить 58 852,78 гривень;
2) домоволодіння, загальною площею 107,5 кв м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві особистої власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна вартість домоволодіння складає 249 855 гривень. Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованою відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних про оцінку, оціночна вартість будинку із земельною ділянкою становить 2 906 559,73 гривень;
3) квартиру, загальною площею 43 кв м, за адресою: АДРЕСА_2 , 1/4 частина якої на праві спільної часткової власності, належить ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_12 . Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованої відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних про оцінку оціночна вартість цієї квартири становить 267 514,49 гривень;
4) транспортний засіб Mercedes-Benz Е220 D, VIN-код: НОМЕР_13 , 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_14 , що на праві власності належить ТОВ «Чапа Стандарт» та вартість якого на момент реєстрації в сервісному центрі становила 1 649 486,91 гривень;
5) транспортний засіб HYUNDAI 130, VIN-код: НОМЕР_15 , 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_16 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та вартість якого на момент реєстрації в сервісному центрі становила 129 766 гривень.

Розгляд заяви
 
Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, чи на інші активи відповідача, які відповідають вартості оспорюваних активів, розглядається судом не пізніше трьох днів з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд може прийняти рішення про розгляд такої заяви без повідомлення відповідача у разі, якщо позивач у заяві наведе в достатньому обсязі дані про те, що внаслідок такого повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу.
Позивач просив розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ «ЧАПА СТАНДАРТ». Послався на те, що повідомлення відповідачів про розгляд заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно поставить під загрозу ефективність такого заходу забезпечення позову. Так, відповідач ОСОБА_1 є народним депутатом України, особою, уповноваженою на виконання функцій держави, добре обізнаний з вимогами антикорупційного законодавства. У зв`язку із цим відповідач передбачає наслідки визнання активів необґрунтованими. Він оформляв майно на третіх осіб, надавав недостовірні відомості на запит НАЗК, продав частину активів після виявлення факту їхньої необґрунтованості. Відповідач ОСОБА_4 28.08.2025 відчужила квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (вірогідно внаслідок отримання запиту від уповноваженої особи НАЗК про надання пояснень). Інші відповідачі в разі їх виклику одразу повідомлять про це ОСОБА_1 . Останній у силу впливовості свого статусу зможе допомогти іншим відповідачам у відчуженні їхнього майна. Такі обставини дають підстави вважати, що в разі повідомлення відповідачів про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову, останні з метою збереження активів можуть вжити заходів для їх відчуження на користь інших осіб, що може поставити під загрозу ефективність заходу забезпечення позову. Здійснити оформлення відчуження майна можливо в досить короткі строки. Зокрема укладення правочину дарування із членом сім`ї першого та другого ступеня споріднення згідно із підпунктами 165.1.15, 174.2.1, пунктами 174.6, 174.8 Податкового кодексу України оподатковується за нульовою ставкою, а ринкова вартість таких об`єктів з метою оподаткування не визначається. У такому випадку відчуження майна може бути здійснено в короткі строки та без додаткових фінансових затрат.
Зважаючи на наведені обставини, з урахуванням відомостей про відчуження 28.08.2025 з боку ОСОБА_4 квартири після початку надсилання НАЗК запитів про надання пояснень щодо набуття спірних активів, суд прийняв рішення про розгляд заяви без повідомлення осіб, які зазначені як відповідачі.
Прокурор Макар О.І. у судове засідання не з`явився, однак 03.12.2025 надіслав клопотання, у якому просив провести розгляд заяви про забезпечення позову за його відсутності та зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. 

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд
 
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦПК України Вищий антикорупційний суд розглядає справи про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави подається та представництво держави у суді здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч. 1 ст. 290 ЦПК України).
Заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими ЦПК України, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.
Отже, заява про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову надійшла від належного суб`єкта та підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом.
Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, що допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006).
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах збереження умов для реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (Постанова Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6- 605цс16).
Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. 
Звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, позивач, крім обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, повинен навести в достатньому обсязі дані, які дають змогу вважати активи необґрунтованими, а в разі звернення із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інші активи відповідача, які відповідають вартості активів, які є предметом спору, - також обґрунтування неможливості накладення арешту саме на оспорювані активи (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Такий висновок узгоджується із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, правовими позиціями, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.
Проаналізувавши зміст заяви про забезпечення позову, судом встановлено таке.
1. У вказаній заяві щодо транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, VIN-код: НОМЕР_1 , 2020 р.в., позивач зазначає і використовує різні ціни (вартість) на різні дати. Так, для розрахунку різниці між вартістю набутих спірних активів та законними доходами відповідача ОСОБА_1 та його дружини позивач використав вартість у розмірі 1 798 600,00 грн (мінімальну ринкову вартість станом на 27.08.2021 - дату придбання автомобіля ОСОБА_2 ). У прохальній частині заяви прокурор вказує вартість цього автомобіля 2 559 500 грн (мінімальну ринкову вартість станом на 15.08.2025). Однак у заяві позивач жодним чином з огляду на норму, закріплену у ч.3 ст.290 ЦПК України, не обґрунтував підстави для використання ціни автомобілю станом на 15.08.2025 для визначення загальної вартості необґрунтованих активів, яку просить забезпечити. 
У прохальній частині заяви прокурор просить забезпечити позов про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх вартості 8 016 876 грн, проте сума вказаних ним вартостей кожного із транспортних засобів (2 559 500 + 3 819 026,92 + 3 014 237) складає більшу суму - 9 392 763,92 грн. 
Так само в разі застосування для підрахунку загальної суми трьох автомобілів іншої вказаної прокурором ціни на автомобіль Toyota Land Cruiser 200 у розмірі 1 798 600,00 грн загальна сума становить не 8 016 876 грн, а 8 631 863,92 грн.
За таких обставин суд позбавлений можливості встановити точно загальну вартість активів, які є предметом спору, що необхідно для визначення інших активів відповідача, які мають відповідати вартості активів, що є предметом спору.

2. У заяві позивач висловив думку, що у випадку задоволення судом позову про визнання активів необґрунтованими та стягнення їх вартості в дохід держави, суд має покласти обов`язок сплатити вартість активів на відповідачів у рівних частках. 
З цього приводу суд зауважує таке. Правові наслідки визнання активів необґрунтованими визначені у ст. 292 ЦПК України. Згідно з частинами 1-3 цієї статті активи, визнані судом необґрунтованими, стягуються в дохід держави. Якщо суд визнає необґрунтованими частину активів, в дохід держави стягується частина активів відповідача, яка визнана необґрунтованою, а у разі неможливості виділення такої частини - її вартість. У разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів.
У заяві про забезпечення позову йдеться про три активи, які були набуті різними відповідачами, а саме: автомобіль Toyota Land Cruiser 200, VIN-код: НОМЕР_1 , - послідовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та як його мінімальна ринкова ціна на дату першого придбання вказано 1 798 600,00 грн; автомобіль BMW 730LD, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_2 , вартістю 3 819 026,92 грн, придбало ТОВ «Чапа Стандарт»; автомобіль BMW Х5, 2020 року випуску, VIN-код: НОМЕР_3 , придбав ОСОБА_7 . Усі ці транспортні засоби, за твердженнями позивача, були придбані за дорученням народного депутата ОСОБА_1 та щодо перших двох він міг вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. 
Однак позивач у заяві не навів розрахунку конкретних сум таких рівних часток, які він вважає необхідним стягнути з кожного з відповідачів. Також позивач не зазначив, чи ці рівні частки необхідно рахувати для всіх відповідачів однаковими із загальної ціни позову, чи залежно від того, у придбанні якого необґрунтованого активу брав участь кожний із відповідачів. 
Відсутність у заяві конкретних сум, які позивач вважає необхідним стягнути із кожного з відповідачів, позбавляє суд можливості перевірити, на скільки вартість майна осіб, на яке позивач просить накласти арешт, співрозмірна із розміром позовних вимог до кожної з цих осіб. 

3. Також суд звертає увагу на те, що прокурор, долучивши до заяви про забезпечення позову документи щодо нерухомого майна та транспортних засобів п`яти відповідачів, не надав підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 не має у своїй власності майна, на яке може бути накладено арешт з метою забезпечення позову. Хоча за змістом заяви про забезпечення позову, саме ОСОБА_1 є суб`єктом, у чиїх інтересах та за дорученням якого інші особи придбавали активи, на придбання яких у ОСОБА_1 не було законних доходів.

 
4. Додатково до викладеного вище суд зазначає наступне.
 
Прокурор у заяві про забезпечення позову вказує на обставини, які, на його переконання, свідчать, що п`ять осіб послідовно набували у власність автомобіль Toyota Land Cruiser 200, VIN-код НОМЕР_1 , а саме: 27.08.2021 ОСОБА_2 за 10 000 грн, д.н.з.  НОМЕР_4 ; 21.09.2021 ОСОБА_3 за 149 000 грн, д.н.з. НОМЕР_5 ; 24.01.2023 ОСОБА_4 за 480 000 грн, д.н.з. НОМЕР_6 ; 08.07.2023 ОСОБА_5 за 100 000 грн, д.н.з.  НОМЕР_7 ; 31.07.2024 ОСОБА_6 за 100 000 грн, д.н.з. НОМЕР_8 . І набуття автомобілю ці особи здійснили за дорученням ОСОБА_1 , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та останній міг прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження транспортним засобом. 
 
Так само позивач зазначає, що ТОВ «Чапа Стандарт» 25.09.2020 набуло у власність автомобіль BMW 730LD, 2020 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 , вартістю 3 819 026,92 грн, за дорученням народного депутата ОСОБА_1 з метою вчинення останнім дій щодо транспортного засобу, тотожних за змістом здійсненню права розпорядження ним. 
Також посилається на те, що ОСОБА_7 набув у власність транспортний засіб марки та моделі BMW Х5, 2020 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_9 , вартістю 3 014 237,00 грн, за дорученням народного депутата ОСОБА_1 .
Ці три транспортні засоби позивач вважає необґрунтованими активами, оскільки законні доходи ОСОБА_1 та його дружини за 2020, 2021 роки, з урахуванням грошових заощаджень на кінець 2019 року, були недостатніми для набуття такого майна та є меншими на 7 255 976,58 грн за сукупну вартість транспортних засобів.
Окрім того, у заяві вказано, що транспортні засоби, які позивач вважає необґрунтованими активами, були відчужені іншим особам, які є добросовісними набувачами, у зв`язку з чим такі активи не можуть бути стягнуті в дохід держави та є підстави стягнути їхню вартість із відповідачів.
Разом з тим у додатках до заяви про забезпечення позову відсутні документи щодо зазначених у ній обставин набуття відповідачами транспортних засобів, їхньої вартості та відчуження цих автомобілів іншим особам, які не є учасниками провадження. За таких умов суд не має можливості перевірити, чи є обґрунтованими зазначені в заяві відомості, які дають змогу вважати активи необґрунтованими, а також переконатись, що відсутня можливість накласти арешт саме на оспорювані три транспортні засоби для забезпечення позову.

Наведені вище обставини свідчать, що доданими до заяви позивача документами не підтверджено: 
-підстави та розмір ціни позову, яка зазначена в заяві; 
-неможливість накладення арешту з метою звернення стягнення безпосередньо на активи, які позивач вважає необґрунтованими, у разі задоволення позовних вимог; 
-відповідність вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт, розміру позовних вимог до кожного з відповідачів. 

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що не встановлено визначених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову і тому заява прокурора не підлягає задоволенню. 

Керуючись ст. 149, 150-153, 260, 261, 290-292, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
 
Відмовити у задоволенні заяви прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара Олега Ігоровича від 28.11.2025 про забезпечення позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАПА СТАНДАРТ» про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх вартості в дохід держави.
Копію ухвали надіслати прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який звернувся із заявою про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повна ухвала складена 16.12.2025.

Головуючий суддя                                                                        О.В. Олійник

Судді                                                                                        Т.В. Литвинко

                                                                                       К.О. Сікора