ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 р. 	Справа № 440/13865/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Житомирської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шевяков І.С.) від 15.10.2025 по справі № 440/13865/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССПЕЦТРЕЙД"
до Житомирської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "ТРАНССПЕЦТРЕЙД", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА101020/2024/000160/2 від 22.10.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів вважає протиправним, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів (числові значення складових митної вартості товарів) і жодних розбіжностей такі документи не містили.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 440/13865/24 позовні вимоги задоволено.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА101020/2024/000160/2 від 22.10.2024, прийняте Житомирською митницею.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНССПЕЦТРЕЙД" витрати зі сплати судового збору у сумі 5709,83 грн (п`ять тисяч сімсот дев`ять гривень вісімдесят три копійки).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом не встановлено та не відображено в рішенні суду, яке право позивача порушив відповідач у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару. Також вказує, що за вимогу майнового характеру підлягає до оплати судовий збір у розмірі: 535195,68 х 1,5% х 80% = 6422,35 грн, проти вирахуваного судового збору позивачем у розмірі 5709,83 грн. Зазначає, що судом розглянута справа по документам, переклад яких здійснено невстановленою особою та неналежним чином посвідчений, що є порушення матеріального та процесуального права. Посилається на те, що за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів, наданих до митного оформлення є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Доказом на підтвердження даної обставини є – митні декларації подані до митного оформлення по схожому товару, який був раніше увезений на митну територію України. Проаналізувавши документи, подані для митного оформлення, митницею встановлено, що документи, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2024 між ТОВ “ТРАНССПЕЦТРЕЙД” - “Покупець” та “HEJIAN YUJIE MACHINERY FITTINGS FACTORY” Китай - “Продавець” було укладено контракт № 19/06-24 (далі - Контракт).
Відповідно до пункту 1.1 Контракту Продавець продає, а Покупець купує Товар згідно Додатку №1 до Контракту, який є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно пункту 1.2. Контракту Постачання Товару здійснюється на умовах EXW або FCA або FOB згідно IHKOTEPMC 2020, про що вказується в Додатку. Відповідно до цього Контракту, товар поставляється в Україну.
Відповідно до пункту 1.3. Контракту Покупець зобов`язується протягом 120 календарних днів з моменту повної оплати провести постачання Товару в Україну.
Пунктом 2.1. умов контракту передбачено, що загальна сума Контракту становить 22 879 (двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) доларів США (USD). Валюта Контракту - Долар США (USD).
Відповідно до пункту 2.2, ціни за одиницю Товару вказані в Додатку.
Згідно до пункту 2.3, ціна за упаковку Товару входить в його вартість.
Умови оплати - 30% передоплата, 70% оплата після підтвердження Продавцем про готовність Товару до відвантаження (пункт 2 4. Контракту).
На виконання вказаних умов контракту ПП “ТРАНССПЕЦТРЕЙД” було перераховано “HEJIAN YUJIE MACHINERY FITTINGS FACTORY” платіжною інструкцією № 55 від 28.06.2024р. 30% суми та платіжною інструкцією № 70 від 28.08.2024 70% суми. Загально сплачено 22 879 доларів США. 
Таким чином Товар було оплачено повністю.
Транспортне експедирування автомобільних перевезень здійснювалося на підставі Договору № Д27072024 від 27.07.2024 з ФОП ОСОБА_1 . 
Автомобільне перевезення вантажів здійснювалося відповідно до Договору № ДО1.10.2024 від 01.10.2024.
Митне декларування проводилося ФОП ОСОБА_2 згідно Договору від 14.10.2024. 
Транспортне експедирування морських перевезень здійснювалося на підставі Договору № ХТ-270724 від 27.07.2024 з ТОВ “Х-ТРАНС ГЛОБАЛ”.
Відповідно до довідки № 1410-1 від 14.10.2024 ТОВ “Х-ТРАНС ГЛОБАЛ” вартість міжнародного морського перевезення вантажу згідно № CRSK24060140 за маршрутом Tianjin, CHINA – GDANSK, POLAND становить 205027 грн. 75 коп.; у вартість включено транспортування на склад м. Прушкув. Експедиційна винагорода на території України становить 4163 грн. Навантажувально-розвантажувальні роботи входять у вартість перевезення.
Згідно Довідки, виданої ФОП ОСОБА_1 № 1510-1 від 15.10.2024р., витрати на транспортно-експедиційні послуги а/м держ. № НОМЕР_1 / АС0262ХG по маршруту м.Прушкув (Польща) – смт. Піщане, Полтавська область від місця завантаження до м/п Ягодин (Україна) складають 40000 грн. по території від м/п Ягодин до місця призначення 34172,96 грн. Навантажувально-розвантажувальні роботи включені в вартість перевезення. Страхування вантажу не проводилось.
17.10.2024 ТОВ “ТРАНССПЕЦТРЕЙД” подано до Житомирської митниці електронну митну декларацію № 24UA101020036618U7, якою було задекларовано для митного оформлення товар, що ввозиться на територію України, а саме аналогічний визначеному в Додатку 1 до Контракту № 19/06-24.
В зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість товарів за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.
Декларантом одночасно із митною декларацією було надано до Житомирської митниці документи для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення.
Аналізуючи подані документи під час здійснення митного оформлення товару, відповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 54 МКУ неможливо здійснити оформлення митної декларації, оскільки невірно визначено митну вартість та метод визначення митної вартості і прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000160/2 від 22.10.2024.
Відповідно до вказаного рішення "... митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення “Інспектор”, а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Імпортером та ТОВ “Х-ТРАНС ГЛОБАЛ” складено заявку № 1 від 01.08.2024 до Договору транспортно-експедиторського обслуговування № ХТ-270724 від 27.07.2024. Коносамент № CRSL24060140 на підставі якого здійснювалось переміщення товарів морським видом транспорту складено 29.07.2024. Коносамент - це документ, який видається перевізником вантажу вантажоволодільцю та виконує одночасно декілька функцій: - розписка перевізника в отриманні товарів для перевезення; підтвердження укладання договору перевезення вантажу; товаросупровідний документ. Таким чином, договір на перевезення морським видом транспорту оцінюваних товарів укладений раніше, ніж імпортер замовив таку послугу у ТОВ “Х-ТРАНС ГЛОБАЛ”. Крім того, коносамент містить відомості про перевізника, отримувача товару у Польщі, які відрізняються від відомостей про імпортера та експедитора, що зазначені у інших товарно-супровідних документах. Отже, заявка № 1 від 01.08.2024, рахунок № 55 від 09.10.2024, довідка про транспортно-експедиційні витрати № 1410-1 від 14.10.2024 можуть не стосуватися перевезення оцінюваної партії товарів, а тому не можуть бути використані митним органом як належні та допустимі докази фактично понесених покупцем товару витрат на транспортування товарів до митного кордону України.
Крім того, згідно із заявкою № 1 від 01.08.2024 у вартість послуг з організації перевезення та експедирування вантажу включено: морський фрахт, внутрішньо-портове експедирування, ТЕО, Т1, транспортування на склад у м. Пружків. Згідно із рахунком № 55 від 09.10.2024 вартість лише морського перевезення становить 205027,75 грн. Інші послуги, згідно із даним документом, у зазначену суму не включені. Довідка про транспортно-експедиційні витрати № 1410-1 від 14.10.2024 говорить про те, що зазначену суму окрім транспортування морем включена вартість транспортування товарів до м. Пружків та навантажувально-розвантажувальні роботи. Виявлені розбіжності можуть свідчити про те, що задекларовані не всі складові митної вартості товарів, що понесені покупцем товарів під час їх транспортування.
Згідно із даними з відкритих джерел в мережі Інтернет (www.shippingline.org) контейнер № MRKU3133968 вивантажено з корабля 23.09.2024 та повернуто пустим 27.09.2024. Товар на складі у Польщі передано автоперевізнику 14.10.2024 згідно із CMR № CRSL24060140. Отже, товари розміщені на складі в Польщі наприкінці вересня 2024 року та перебували там на зберіганні до 14.10.2024. Товарно-супровідні документи не містять відомостей про вартість такого зберігання, яка також не включена до митної вартості товарів, як частина витрат покупця, що пов`язана із транспортуванням вантажу до митного кордону України.
Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваних товарів не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.
Додатково надана на вимогу митного органу виписка з бухгалтерської документації (акт звірки по контракту № 19/06-24 від 24.06.2024) стосується кількості відвантаженого товару, та не стосується вищезазначених невідповідностей та розбіжностей, а також їх не усуває.
Згідно із ст. 254 Митного кодексу України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. Враховуючи наведене вище, відомості, що мають вплив на правильність визначення митної вартості, викладені у додатково наданій копії митної декларації країни відправлення № 792820240000059840 від 01.08.2024 можуть бути використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у випадку надання митному органу перекладу на українську мову даного документу.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме виписку з бухгалтерської документації щодо підтвердження витрат на навантаження товару.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України).
З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведена консультація, в ході якої декларанту була запропонована інформація щодо вартості схожих товарів:
Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожих товарів:
Товар № 1-4 - Запасні частини до с/г тракторів.арт.85-1601095 Важіль віджимний (лапказчеплення)(нов.зр.) в зборі (MD) -60шт;арт.70-1601094 Важіль віджимний (лапказчеплення)(стар.зр.) (MD) -15шт;арт.70-1601095 Важіль віджимний (лапказчеплення)(стар.зр.) в зборі (MD) -60шт;арт.85-1601094 Важіль віджимнийМТЗ100-60шт; арт.150.21.024-2 Диск зчеплення ведений Т-150 (MD) -20шт;арт.80-1б01090-Л Диск нажимний в зб.(корзина) (пелюсткова) МТЗ-80, 82, 892, 1025 (MD)-10шт; арт.80-
Торговельна марка: SHIJIAZHUANG BLAT Виробник: Shijiazhuang Blat Industrial &Trading Co., Ltd. Країна виробництва: CN - МД № 24Ua100350732962u8 від 14.10.2024 - 5.76 доларів США за кілограм
Товар № 5-6 - Частини зчеплення: Вал вилок включення корпусу зчеплення JUB501601215, артикул - 501601004 - 8 шт Вал муфти зчеплення 25.21.102, артикул - 251601025 - 10 шт Вал зчеплення Т25-1601192-Б2, артикул - 252601033 - 12 шт Валік важеля включення зчеплення JUB701601140, артикул - 851606027 - 10 шт Диск зчеплення ведений (резиновий демпфер) ЗИЛ-130; 130-1601130-А7, артикул - 851602015 - 50 шт Диск зчеплення (демпфер на пружинках) JUB851601130А3, артикул - 150 шт Важіль віджимний корпуса зчеплення (в зборі) JUB851601095,артикул - 241605002 - 60 шт Відводка (без підшипника) JUB501601185, артикул - 160118501 - 10 шт Відводка (без підшипника) Т25-1601182-В1, артикул - 160118201 - 10 шт Відводка корпусу зсеплення JUB501601180, артикул - 241606001 - 50 шт Фірма-виробник: Jubana Торгівельна марка: Jubana Всього: 566 шт Країна виробництва: Китай - МД №24UA401020046553U8 від 16.09.2024 - 5.76 доларів США за кілограм
Товар № 7 - частини зчеплення моторних транспортних засобів, цивільного призначення: - арт. 184-1601130-10 Диск зчеплення - 30 шт; - арт. 1878001501 Диск зчеплення - 20 шт; - арт.1878079306 Диск зчеплення - 30 шт; Країна виробництва CN - Мд № 24UA100100042647U1 від 26.08.2024 - 5.77 доларів США за кілограм
Товар № 8 - Зчеплення у складенні та їх частини: Диск зчеплення МТЗ нового зразка, артикул - 80-1601130-A - 10 шт Диск зчеплення МТЗ, артикул - L1092 - 120 шт Важіль відтяжний зчеплення (лапка кошику) МТЗ, артикул - ST022 - 750 шт Вилка викл. зчеплення МТЗ , артикул - MTZC002 - 60 шт. Важіль відтяжний зчеплення (лапка кошику) ЮМЗ, артикул - ST-925 - 400 шт Відведення зчеплення МТЗ із підшипн. в зб. , артикул - ZZ2084 - 100 шт Валик перемик. ВОМ МТЗ , артикул - LC001 - 30 шт Відведення без підшипника (муфта вижимного) Т-40, артикул - 1601182-В - 50 шт. Фірма- виробник: XUANHE TRADING LlMlTED Торгівельна марка: ARVIK Всього: 1520 шт. Країна виробництва: Китайілях - МД - 24UA401020039356U0 від 02.08.2024 - 5.76 доларів США за кілограм з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Джерело інформації: Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI, інформація щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, які містяться в ціновій базі ЄАІС ДМСУ".
Для випуску товарів у вільний обіг декларантом було подано декларацію № 24UA101020037060U7 від 22.10.2024, а також сплачено під гарантії обов`язкові платежі ввізного мита та ПДВ.
Вважаючи спірне рішення про коригування митної вартості товарів протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України).
Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; митний відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно із п. п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).
Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо митний органу має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Крім того, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст. 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному, з урахуванням вимог митного законодавства щодо необхідності проведення процедури митних консультацій.
При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 809/1884/16.
За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлено, що 17.10.2024 ТОВ “ТРАНССПЕЦТРЕЙД” подано до Житомирської митниці електронну митну декларацію № 24UA101020036618U7, якою було задекларовано для митного оформлення товар, що ввозиться на територію України, а саме аналогічний визначеному в Додатку 1 до Контракту № 19/06-24.
Одночасно із митною декларацією було надано до Житомирської митниці документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 24.06.2024; Пакувальний лист (Packing list) б/н від 24.06.2024; Рахунок-проформа (Proforma invoice) б/н від 24.06.2024; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 1 від 24.06.2024; Коносамент (Bill of lading) № CRSL24060140 від 29.07.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № CRSL24060140 від 14.10.2024; Декларація про походження товару (Declaration of origin) № 1 від 24.06.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 55 від 28.06.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару № 70 від 28.08.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 55 від 09.10.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № Д1244 від 14.10.2024; Документ, шо підтверджує вартість перевезення товару № 1410-1 від 14.10.2024; Документ, шо підтверджує вартість перевезення товару № 1510-1 від 15.10.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 24.06.2024; Зовнішньоекономічний договір (контракт) продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 19/06-24 від 24.06.2024; Договір про надання послуг митного брокера б/н від 14.10.2024; Договір (контракт) про перевезення № АР 468 від 14.10.2024; Договір (контракт) про перевезення № Д01.10.2024 від 01.10.2024; Договір (контракт) про перевезення № Д27072024 від 27.07.2024; Договір (контракт) про перевезення – Заявка № 1 від 01.08.2024.
Надаючи оцінку висновкам митного органу, які слугували підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, колегія суддів зазначає наступне.
Так, що стосується доводів митного органу про те, що договір на перевезення морським видом транспорту оцінюваних товарів укладений раніше, ніж коносамент, колегія суддів зазначає, що імпортером та ТОВ «Х-ТРАНС ГЛОБАЛ» складено заявку № 1 від 01.08.2024 до Договору транспортно-експедиторського обслуговування № ХТ-270724 від 27.07.2024, а коносамент № CRSL2406014G на підставі якого здійснювалось переміщення товарів морським видом транспорту складено 29.07.2024.
Колегія суддів зазначає, що фактично коносамент по своїй суті є певною гарантією від морського перевізника для вантажовідправника про те, що товар буде доставлений до порту призначення та в належному стані переданий вантажоотримувачу.
Коносамент, як товарно-транспортний документ на вантаж, не містить визначення вартості його перевезення морським транспортом, а відображає реквізити вантажовідправника та вантажоотримувача, характеристики товару та основні умови поставки, які узгоджені сторонами в договорі. При цьому, вказані в коносаменті загальні умови поставки товару не можуть суперечити умовам, вказаним в договорі.
Таким чином суд зазначає, що коносамент не є законодавчо визначеним, самостійним та необхідним документом, який підтверджує витрати на транспортування товару, а є лише товарно-транспортним документом, який відображає / підтверджує шлях переміщення / слідування товарно-матеріальних цінностей, що і було відображено в наданому до митниці коносаменті.
При цьому, митний орган не зазначає, яким чином обставина того, що договір на перевезення морським видом транспорту оцінюваних товарів укладений раніше, ніж коносамент впливає на заявлену позивачем митну вартість товару, а тому доводи митного органу в цій частині є безпідставними. З цих же підстав суд відхиляє і посилання апелянта на те, що коносамент містить відомості про перевізника, отримувача товару у Польщі, які відрізняються від відомостей про імпортера та експедитора, що зазначені у інших товарно-супровідних документах.
Що стосується доводів того, що згідно із заявкою № 1 від 01.08.2024 у вартість послуг з організації перевезення та експедирування вантажу включено: морський фрахт, внутрішньо-портове експедирування, ТЕО, Т1, транспортування на склад у м. Пружків, а згідно із рахунком № 55 від 09.10.2024 вартість лише морського перевезення становить 205027,75 грн., а інші послуги, згідно із даним документом, у зазначену суму не включені, суд зазначає таке.
З матеріалів справи судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) та ТОВ «Транспецтрейд» (Замовник) укладений договір транспортного експедирування № Д27072024 від 27.07.2024, за умовами якого Замовник доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок та в інтересах Замовника транспортно-експедиторське обслуговування (TЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг Замовнику за погодженням Сторін, які передбачені та/або не передбачені, але не забороняються чинним міжнародним законодавством та чинним законодавством України.
Також судом встановлено, що ТОВ «Х-Транс Глобал» «Експедитор» та ТОВ «Транспецтрейд» (Клієнта) укладений договір транспортно-експедиторського обслуговування № ХТ-270724 від 27.07.2024, за умовами якого експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта виконати або організувати виконання визначених умовами цього Договору послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а також додаткових
послуг, необхідних доставки вантажу.
Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) та ФОП ОСОБА_3 (Перевізник)укладений договір № Д01.10.2024 від 01.10.2024, за умовами якого даний договір регулює порядок взаємовідносин сторін при виконанні перевізником доручень експедитора по виконанню автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та (або) регіональному сполученні (під регіоном в рамках даного договору приймається територія України).
Згідно довідки про транспортно-експедиційні витрати № 1410-1 від 14.10.2024, складеної ТОВ «Х-ТРАНС ГЛОБАЛ», вартість міжнародного морського перевезення вантажу згідно MCRSK24060140 за маршрутом Tianjin, CHINА - GDANSK., POLAND становить 205027, 75 грн, у вартість включено транспортування на склад м.Прушкув. Експедиційна винагорода на території України становить 4163,00 грн. Навантажувально-розвантажувальні роботи входять у вартість перевезення.
Згідно довідки про транспортно-експедиційні послуги № 1510-1 від 15.10.2024, складеної ФОП ОСОБА_1 , що витрати на транспортно-експедиційні послуги а/м держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту м. Прушкув (Польща) – смт. Піщане, Полтавська обл. (Україна) від місця завантаження до м/п Ягодин (Україна) складають 40000,00 грн, по території України від м/п Ягодин (Україна) до місця призначення 34172,96 грн. Навантажувально-розвантажувальні роботи входять у вартість перевезення. Страхування вантажу не проводилося.
Зазначені суми вартості перевезення вантажу відповідають сумам, які вказані в рахунку на оплату № 55 від 09.10.2024 та рахунку-фактурі № Д1244 від 14.10.2024.
Згідно ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Відповідно до ч. 8 ст. 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» установлено, що експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України; фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів; здійснюють роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; ведуть облік надходження та відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об`єктів; організовують охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання; організовують експертизу вантажів; здійснюють оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю; надають в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження; забезпечують виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, неміцній, нестандартній упаковці або такій, що не відповідає вимогам перевізників; здійснюють страхування вантажів та своєї відповідальності; забезпечують підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності відповідного виду транспорту; забезпечують оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів; оформляють документи та організовують роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог; надають підготовлений транспорт, який має додаткове обладнання згідно з вимогами, передбаченими законодавством; надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.
Приписи статті 8 цього Закону містять перелік видів транспортно-експедиторських послуг, що надаються експедиторами за дорученням клієнтів, який є відкритим і завершується абзацом: "надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).
При цьому, законодавством передбачена можливість для експедитора залучення інших учасників до надання транспортних послуг та виставлення єдиного рахунку за надані послуги з перевезення.
Колегія суддів зазначає, що в межах цих правовідносин розмір транспортних витрат є доведеним наданими декларантом документами, як й є у повній мірі доведеними факти прийняття товару до перевезення, його перевезення та числові показники заявленої транспортної складової митної вартості у поданих декларантом документах на підтвердження транспортної складової митної вартості, інформація у поданих документах кореспондуються між собою, ідентифікується з задекларованими товарами, а тому митний орган мав можливість перевірити числові значення транспортної складової митної вартості.
Що стосується висновків відповідача, здійснених за допомогою відкритих джерел в мережі Інтернет (www.shippingline.org) про те, що товари розміщені на складі в Польщі наприкінці вересня 2024 року та перебували там на зберіганні до 14.10.2024, а товарно-супровідні документи не містять відомостей про вартість такого зберігання, то як вказувалося вище, відповідно до ст. 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори: здійснюють роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; організовують охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання; здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів.
Позивачем митному органу було надано Довідку про загальну вартість транспортно-експедиційних послуг, загальна вартість послуг включала витрати на зберігання, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Крім того, апелянт не конкретизує, які саме на його думку «інші послуги» не включені у загальну суму транспортних витрат, а тому доводи митного органу в цій частині також є безпідставними.
Відхиляючи доводи скаржника щодо неподання позивачем перекладу митної декларації країни відправника, колегія суддів зазначає, що в силу приписів ст. 254 МК України у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення не визначена ч. 2 ст. 53 МК України як документ, що підтверджує митну вартість, і тому відсутність декларації, не може бути підставою для витребування додаткових документів.
Що стосується посилання відповідача на таку підставу для коригування показників митної вартості товару, як аналіз цінової інформації, яка міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Митного кодексу України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
У спірному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем зазначено лише номери та дати митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та наведено інформацію про найменування товарів, їх кількість , виробника та ціну.
Разом з тим, як було встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції та відповідачем у справі не спростовано, що по товару № 1-4 митний орган зазначає про запчастини для с/г тракторів – Т-150, МТЗ, а згідно додаткової інформації наданої про товар № 1-4 це гальмівні диски до вантажних автомобілів – КАМАЗ, МАЗ. Крім того, відповідач не вказує в своєму рішенні, про які саме запасні частини до автомобілів йдеться, оскільки не всі запасні частини до автомобілів мають однакову ціну. Крім того, у митних деклараціях, взятих для порівняння, зазначено іншого виробника - Shijiazhuang Blat Industrial &Trading Co. Також у спірному рішенні не відображені подробиці щодо поставки, а саме маршрут доставки, які умови доставки (FOB чи інші), який був об`єм партії та як об`єм партії впливав на ціну доставки.
Отже, митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за резервним методами.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 05.05.2022 р. у справі № 2040/6019/18, від 20.06.2023 р. у справі № 1.380.2019.006247, від 15.02.2024 р. у справі № 640/29559/20.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відомості з АСАУР носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Верховного Суду від 24.10.2024 р. у справі № 804/1779/16.
надані позивачем до митного оформлення документи містять достатні відомості про складові митної вартості товару, дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості товару, є достатніми.
При цьому, у рішенні про коригування відповідач не вказав конкретні обґрунтовані обставини, які викликали у митного органу відповідні сумніви, не спростував числові значення складових митної вартості імпортованого товару, Рішення про коригування не містить обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), що доводило б обґрунтованість рівня скоригованої ним митної вартості товару, та не розкриває конкретних фактів, які вплинули на таке коригування, що вказує на його невідповідність вимогам ч. 2 ст. 55 МК України.
Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.
Колегія суддів звертає увагу, що за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.
Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Враховуючи, що до митної вартості товару підлягають включенню витрати, понесені декларантом, а не іншими суб`єктами господарювання, вимога митного органу про надання додаткових відомостей у даному випадку є безпідставною.
На підставі аналізу вказаних документів у сукупності з іншими документами, поданими позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття спірних рішень про відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, з огляду на наявність розбіжностей в документах.
Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.
Тобто, позивачем було надано всі можливі (та наявні у нього) документи, які в повній мірі підтверджують заявлену митну вартість товару.
Твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару.
В свою чергу, колегією суддів встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що ціна, вказана платником в митних деклараціях, об`єктивно підтверджується контрактом і наданим повним пакетом документів, передбачених статтею 53 Митного Кодексу України, та підлягає обчисленню.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні числові дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Враховуючи встановлені судом обставини та наведені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про надання позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Що стосується посилання відповідача на те, що судом не встановлено та не відображено в рішенні суду, яке право позивача порушив відповідач у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару, колегія суддів зазначає, що у зв`язку з прийняттям такого рішення на суб`єкта господарювання покладається тягар щодо сплати митних платежів у більшому розмірі, ніж ним декларувалося при ввезенні на митну територію України, а тому в будь-якому випадку прийняття такого рішення впливає на майнові права особи, які в разу встановлення їх порушення, підлягають захисту в судому порядку, що відповідає вимогам ст. ст. 2 та 5 КАС України.
Що стосується доводів відповідача про те, що сума у розмірі 535195,68 грн є ціною позову, але позивачем визначена ціна позову у розмірі 380655,21 грн., а також посилання на те, що за вимогу майнового характеру підлягає до оплати судовий збір у розмірі: 535195,68 х 1,5% х 80% = 6422,35 грн, проти вирахуваного судового збору позивачем у розмірі 5709,83 грн., колегія суддів зазначає, що відповідач не конкретизує, яким чином ця обставина впливає на правомірність висновків суду.
Щодо доводів того, що судом розглянута справа по документам, переклад яких здійснено невстановленою особою та неналежним чином посвідчений, що є порушення матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає, що такі доводи ґрунтуються виключно на припущеннях митного органу, оскільки в матеріалах справи наявні всі копії документів, що були подані до митного органу та які зроблені з їх оригіналів та засвідчені належним чином. Наявність в матеріалах справи перекладу копій документів на українську мову жодним чином не свідчить про те, що при розгляді справи в суді першої інстанції, суд керувався виключно цими документами з перекладом.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 440/13865/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   В.В. Катунов