ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/28206/25
категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шуляк Л.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Ковальчука Юрія Васильовича про накладення штрафу в сумі 1 700,00 грн. від 02.12.2025 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.12.2025 державним виконавцем Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України прийнято постанову про накладення штрафу НОМЕР_1 за виконавчим листом від №285/7632/23, виданим 26.05.2025 Звягельським міськрайонним судом Житомирської області. Позивачем зазначено, що вона добросовісно та в повному обсязі виконує рішення суду. Зауважує, що постійно проживає поза межами України. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.
На офіційну електронну адресу суду 23.12.2025 надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні, оскільки в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було виявлено не виконання без поважних причин у встановлений строк рішення, а тому державним виконавцем була винесена ухвала про накладення штрафу від 02.12.2025 року. 
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 та ст.287 КАС України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду №01-140-в від 12.12.2025 та №01-146-в від 29.12.2025 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в період з 30.12.2025 по 31.12.2025 включно та з 01.01.2026 по 02.01.2026 включно.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року по справі №285/7632/23-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було задоволено частково: зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 наступні способи участі:
проведення спільного відпочинку щорічно влітку 21 день поспіль та взимку 7 днів під час канікул, з урахуванням особливостей такого відпочинку, стану здоров`я дитини, рекомендацій лікарів, без присутності матері, але за її попереднім узгодженням, в інші дні за спільною домовленістю між батьками дитини;
необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого можливого зв`язку.
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Також зобов`язано ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_2 не пізніше ніж за два тижні до передбаченого графіком побачення з дитиною засобами телефонного зв`язку чи доступними месенджерами про початок канікул, місцезнаходження дитини та виникнення поважних обставин, коли зустріч батька з дитиною є неможливою та зобов`язано ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 не пізніше ніж за два тижні до передбаченого графіком побачення з дитиною засобами телефонного зв`язку чи доступними месенджерами про намір прибути для побачення з сином.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року змінено, доповнено резолютивну частину рішення наступним абзацом: порядок виконання визначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном. На час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном, зобов`язано матір дитини ОСОБА_1 організувати щоденне спілкування дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 у режимі відеозв`язку та аудіозв`язку через мобільні засоби у погоджений з дитиною час, з урахуванням його режиму дня. У решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 22.01.2025 постанову Житомирського апеляційного суду від 16 вересня 2024 року скасовано. Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року залишено в силі.
26 травня 2025 року Звягельським міськрайонним судом Житомирської області було видано виконавчий лист №285/7632/23 з примусового виконання вищевказаного судового рішення.
17.06.2025 відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №285/7632/23 від 26.05.2025, виданого на виконання рішення Звягельським міськрайонного суду Житомирської області, а також постанови про стягнення виконавчого збору, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.06.2025 року.
02.12.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення в сумі 1700 грн, яку 04.12.2025 надіслано на електроні адреси позивачу та її представнику.
Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.1 ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII) та п.п. 1 та 16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, відповідно, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII) та за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Стаття 64-1 Закону №1404-VIII встановлює порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною
Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.
У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.
У свою чергу, ст.75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.
Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закону №1404-VIII).
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст. 75 Закону №1404-VIII).
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті цієї справи необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку з урахуванням того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Відповідно, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф.
Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII.
Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Дані висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №360/3573/20.
Як зазначалось, на виконанні у відповідача перебуває виконавчий лист №285/7632/23 від 26.05.2025. 
17.06.2025 року державним виконавцем за вихідним № 101670 рекомендованим листом № 0601161416987 від 21.06.2025 року боржниці за адресою проживання, вказаною у заяві стягувача, а саме: АДРЕСА_1 , надіслано виклик державного виконавця про зобов`язання з`явитись до виконавця 01.07.2025 року о 10:30 год. з дорученням постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2025 року, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.06.2025 року та постанови про стягнення виконавчого збору від 17.06.2025 року, який повернувся з причини: «адресат відсутній за вказаною адресою».
21.07.2025 року на e-mail боржниці вказаний у заяві стягувача, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , надіслано виклик державного виконавця від 18.07.2025 року про зобов`язання з`явитись до виконавця 29.07.2025 року о 10:00 год. з долученням скан-копій постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2025 року, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.06.2025 року, постанови про стягнення виконавчого збору від 17.06.2025 року та виклику державного виконавця від 17.06.2025 року.
01.08.2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку підписано за допомогою електронно-цифрового підпису та направлено на виконання до банківських установ України, які підключені до електронного документообігу.
27.08.2025 року надійшов запит вихідний № 82 від 21.08.2025 року адвоката Ващук Юлії Сергіївни, яка діє на підставі договору № 416 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 18.08.2025 року, про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором та копії усіх інших постанов, що приймались в межах виконавчого провадження на який 01.09.2025 року за вихідним № 142050 на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 та на поштову адресу представника відповідача (боржника, скаржника) надіслано копії запитуваних документів.
01.09.2025 за вих. № 142050 на електрону адресу адвоката Ващук Ю.С. було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження.
16.09.2025 за вих. № 149334 направлено запит до Державної прикордонної служби України про надання на електронну адресу відділу: ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформації про перетин державного кордону до відкриття виконавчого провадження, а саме, з 01.01.2023 року, боржником ОСОБА_1 
16.09.2025 за вих. № 149393 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 направлено вимогу державного виконавця про зобов`язання виконати до 06.11.2025 року зобов`язання виконати певні дії, згідно виконавчого листа № 285/7632/23, виданого 26.05.2025 року Звягельським міськрайонним суд Житомирської області, про що повідомити відділ державної виконавчої служби. У разі невиконання без поважних причин боржником у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
02.10.2025 за вих. № 157782 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 направлено вимогу державного виконавця про надання до 22.10.2025 року на e-mail Звягельського відділу державної виконавчої служби: ІНФОРМАЦІЯ_4 , вичерпну інформацію про: - місце перебування, проживання, реєстрації, навчання; - засоби телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, у тому числі відеозв`язку, (Viber, WhatsApp, Telegram, тощо); - час літніх та зимових канікул; - дні тижня та години дня, за київським часом, сприятливі для необмеженого спілкування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 10.10.2025 на вимогу державного виконавця від 16.09.2025 повідомлено, що за період з 26.05.2025 по 10.10.2025 щодо ОСОБА_1 відомості про перетин державного кордону не виявлено.
02.12.2025 державним виконавцем складено акт державного виконавця про те , що вимогу державного виконавця від 02.10.2025 в строк до 22.10.2025, а також вимогу державного виконавця від 16.09.2025 в строк до 06.11.2025 ОСОБА_4 не виконала.
02.12.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за не виконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення на боржника накладено штраф в сумі 1700 грн, яку 04.12.2025 надіслано на електроні адреси боржниці та її представнику.
12.12.2025 представником ОСОБА_1 Ващук Ю.С. на електрону адресу відділу ДВС подана заява з додатками з підтверджуючими документами про перебування ОСОБА_1 разом з дитиною за межами України, про те що дитина навчається за межами України та не бажає спілкуватися з батьком.
З наведеного видно, що виконавцем до винесення постанови про накладення штрафу вживались заходи щодо примусового виконання рішень у відповідності до ст.18 та ст.64-1 Закону №1404-VIII та було встановлено факт невиконання судового рішення боржником та відсутність поважних причин такого невиконання.
При цьому, суд враховує, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням, тобто саме боржник має довести державному виконавцю виконання цього рішення або наявність поважних причин його невиконання.
Відповідно до п.4 ст.19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Водночас, як свідчать матеріали справи, боржник ОСОБА_1 на неодноразові виклики та вимоги державного виконавця не надала пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця, не повідомила про повне чи часткове самостійне виконання рішення або поважних причин невиконання цього судового рішення. При цьому, про хід виконавчого провадження боржник повідомлялась у встановленому порядку.
Лише 12.12.2025, після винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу, було надано відповідні пояснення та докази на їх підтвердження, тобто вони не були предметом дослідження державним виконавцем на момент застосування штрафу, тоді як саме до дискреційних повноважень останнього належить встановлення факту виконання/невиконання рішення суду й суд не може перебирати на себе дані функції.
Слід зауважити, що суд здійснює оцінку оспорюваної постанови ретроспективно, тобто з урахуванням тих обставин, які існували та були відомі державному виконавцю на момент її винесення. 
Враховуючи, що державний виконавець встановив факт невиконання рішення за відсутності поважних причин його невиконання й боржником не було спростовано даних обставин, тому виконавцем правомірно накладено на боржника штраф у відповідності до ст.75 Закону №1404-VIII.
З огляду на викладене, постанова державного виконавця від 02.12.2025 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про накладення штрафу в розмірі 1 700,00 грн скасуванню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проаналізувавши матеріали справи та вказані норми, суд приходить до висновку, що відповідач довів, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу дотримався приписів Закону №1404-VIII, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відсутні підстави для відшкодування судових витрат.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено 05.01.2026

Суддя Л.А.Шуляк

05.01.26