ПОСТАНОВА
Іменем України

02 грудня 2025 року   
Київ
справа №640/1574/19
адміністративне провадження №К/990/39787/25
   
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),
суддів: Бившевої Л.І.,  Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №640/1574/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року (головуючий суддя - Василенко Я. М., судді: Ганечко О. М., Кузьменко В. В.),-
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду із позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2018 року № 2022103-1305-2655 (а.с.6-12).  
Ухвалою від 04 лютого 2019 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив спрощене позовне провадження у справі (а.с.1-2). 
Відповідно до супровідного листа від 03 січня 2024 року № 03-19/174/24 на виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 640/1574/19 було скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду. В подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399, передав справу Волинському окружному адміністративному суду. Цим судом справа № 640/1574/19 була одержана 24 лютого 2025 року (а.с.87).
Волинський окружний адміністративний суд ухвалою від 28 лютого 2025 року прийняв до провадження адміністративну справу № 640/1574/19, замінив відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ 39439980) на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011; далі - відповідач, ГУ ДПС), ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.89-90).
Копія вказаної ухвали була направлена на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену нею у позові: АДРЕСА_1 , проте, на адресу суду повернувся конверт із відповідним поштовим відправленням та відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.91,103-104).
Волинський окружний адміністративний суд ухвалою від 28 березня 2025 року позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с.108-109).
Таке рішення суду вмотивоване необхідністю уточнити місце проживання чи перебування позивача, оскільки поштове відправлення, яким ФОП ОСОБА_1 була надіслана ухвала суду від 28 лютого 2025 року про прийняття справи до провадження, повернулося на адресу суду. Водночас повідомивши суду конкретну адресу для надіслання поштової кореспонденції, позивач зобов`язаний організувати її отримання. Виявлення особливої уважності та вжиття необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи є обов`язком зацікавленої особи сторони. Суд також послався на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20, відповідно до яких повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами поштового зв`язку з позначкою «за закінченням терміну зберігання», з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Копія вказаної ухвали була направлена на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 , але конверт із відповідним поштовим відправленням повернувся на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.110, 112-113).
Крім того, на сайті Волинського окружного адміністративного суду було розміщено повідомлення ФОП ОСОБА_1 про прийняття справи № 640/1574/19 до провадження та залишення позовної заяви без руху (а.с.111).
Ухвалою від 24 квітня 2025 року Волинський окружний адміністративний суд залишив без розгляду позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (а.с.117-118).
Ухвала суду обґрунтована тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду від 28 березня 2025 року. При цьому з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20, суд зауважив, що вважає виконаним обов`язок щодо повідомлення позивача про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху та про вимоги, які в ній містилися.
Копія вказаної ухвали була направлена на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 та була отримана останньою 12 травня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.121).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, позивач подала апеляційну скаргу (а.с.122-145).
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 27 серпня 2025 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнив, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року скасував і направив справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.198-202).
Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції слугувало те, що відмітка «за закінченням терміну зберігання» не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, оскільки згідно з приписами Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. У підтвердження своєї позиції суд послався на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17. Відтак, надходження до суду першої інстанції конверта із відміткою «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про обізнаність позивача про існування ухвали про залишення позовної заяви без руху. Застосування наслідків, передбачених пунктом 9 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), можливе лише за умови беззаперечного встановлення та з`ясування судом дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, яке є визначальним для обчислення строку, встановленого судом для усунення відповідних недоліків.
Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 28 жовтня 2025 року позов задовольнив повністю.
Водночас ГУ ДПС не погодилось з постановою апеляційного суду від 27 серпня 2025 року та подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року.
Касаційну скаргу вмотивовано тим, що під час ухвалення оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20, від 25 червня 2025 року у справі № 215/1719/24. Скаржник вважає, що саме позивач, повідомивши суду конкретну адресу для надіслання йому поштової кореспонденції, зобов`язаний був організувати її отримання. При цьому до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення, зокрема, фактичного місця проживання фізичних осіб - учасників судового провадження. Відтак, повернута на адресу суду поштова кореспонденція, серед іншого, із відміткою «За закінченням терміну зберігання», може вважатися належним доказом виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2025 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалась, що не є перешкодою для здійснення касаційного перегляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У частині п`ятій статті 160 КАС України (в редакції, чинній станом на день подання позову у цій справі) наведено вимоги до відомостей, які мають бути зазначені в позовній заяві, і у пункті 2, зокрема, передбачено зазначення повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштового індексу; ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.
Частина тринадцята статті 171 КАС України (тут і далі - в редакції, чинній на час постановлення спірних процесуальних рішень судом першої інстанції та ухвалення постанови апеляційним судом) суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (частина чотирнадцята статті 171 КАС України).
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Прийнявши до свого провадження справу № 640/1574/19, суд першої інстанції надіслав відповідну ухвалу на адресу позивача, зазначену нею в позові, з метою доведення до її відома означених обставин, проте, відповідна поштова кореспонденція повернулася на адресу суду із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Ці обставини слугували підставою для застосування судом першої інстанції приписів частини тринадцятої статті 171 КАС України та залишення позовної заяви без руху. З огляду на повернення на адресу суду й кореспонденції із вкладеною ухвалою від 28 березня 2025 року про залишення позову без руху Волинський окружний адміністративний суд виснував про наявність процесуальних підстав для залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України.
З такими висновками суду першої інстанції не погодився апеляційний суд, скасував ухвалу суду першої інстанції та направив справу на продовження розгляду, вказавши, що повернення на адресу суду поштової кореспонденції із відміткою «за закінченням терміну зберігання» не дає суду обґрунтованих підстав вважати особу належним чином повідомленою про ухвалення відповідного рішення.
Враховуючи викладене, а також доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, колегія суддів у межах підстав касаційного оскарження має надати відповідь на таке питання: чи може вважатися врученою належним чином учаснику справи копія судового рішення у разі повернення конверту до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Згідно із частиною першою статті 241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.
Порядок вручення судових рішень унормовано у статті 251 КАС України.
Відповідно до частини п`ятої статті 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За правилами пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Питання належності вручення судових рішень у випадку повернення на адресу суду поштової кореспонденції із відміткою «за закінченням терміну зберігання» неодноразово було предметом вирішення Верховним Судом.
За висновками Верховного Суду положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання. Такі висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 640/5058/20, від 04 листопада 2021 року у справі №  826/4978/16, від 29 грудня 2020 року у справі № 640/21490/19, від 27 лютого 2020 року у справі № 640/21490/19, від 22 серпня 2024 року у справі № 560/21175/23.
Поряд з цим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що частина перша статті 131 КАС України передбачає, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Частина перша статті 45 КАС України містить застереження щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами.
Таким чином, хоча стаття 251 КАС України і не передбачає як причину невручення судового рішення проставлення на ньому відмітки «за закінченням терміну зберігання», проте, у випадках, коли з конкретних обставин справи вбачається зловживання учасником справи наданими йому процесуальними правами, що виявляється у неотриманні поштової кореспонденції за самостійно повідомленою ним адресою, а також вжиття судом заходів, спрямованих на доведення до відома учасника справи обставин ухвалення відповідного судового рішення, доцільним та виправданим є визнання поштового відправлення із проставленою на ньому відміткою «за закінченням терміну зберігання» належним доказом виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій. В такому випадку суд застосовує положення статті 126 КАС України у системному зв`язку із приписами статті 251 КАС України. Аналогічного підходу дотримується Верховний Суд і у постановах від 25 червня 2025 року у справі № 215/1719/24, від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20.
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що висновку суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України мало передувати встановлення обставин того, чи вжито було судом усіх заходів задля доведення до відома ФОП ОСОБА_1 обставин постановлення судом ухвали від 28 березня 2025 року про залишення позову без руху після відкриття провадження у справі. 
Так, із змісту адміністративного позову слідує, що ФОП ОСОБА_1 повідомила суду дві поштові адреси: місця проживання - АДРЕСА_1 , та місця здійснення господарської діяльності - АДРЕСА_2 . Крім того, позивач вказала, що має електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , та навела два номери мобільного телефону. Ні адміністративний позов, ні інші процесуальні заяви, що подавалися позивачем в ході судового розгляду справи, не містять відомостей про бажання ФОП ОСОБА_1 отримувати поштову кореспонденцію виключно за адресою місця проживання.
Разом з тим, ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року про залишення позову без руху була направлена лише на адресу: АДРЕСА_1 . Відомостей про вжиття заходів із надіслання вказаної ухвали на адресу: АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять. Крім того, не здійснювались судом заходи і щодо повідомлення позивача про факт постановлення означеної ухвали та можливість отримання її копії за допомогою телефонного зв`язку чи електронною поштою.
Додатковим фактором, який не може бути неврахованим та впливає на умови правозастосування, є обставини розгляду цієї справи в судах першої інстанції. Після відкриття 04 лютого 2019 року провадження у справі Окружним адміністративним судом міста Києва і до набрання чинності Законом України № 2825-ІХ від 13 грудня 2022 року про ліквідацію цього суду (майже 4 роки) судове рішення ухвалене не було. Після цього (ще понад 2 роки) провадження у справі фактично не відбувалося аж до передачі цієї справи у лютому 2025 року до Волинського окружного адміністративного суду. Очевидним є існування об`єктивних складнощів для належного виконання позивачем протягом вищевказаного тривалого строку вимог частини першої статті 131 КАС України та її обізнаності про фактичний рух справи та суд, в провадженні якого вона перебуває.
Стосовно повідомлення для ФОП ОСОБА_1 , розміщеного на сайті Волинського окружного адміністративного суду, колегія суддів звертає увагу на приписи частини першої статті 130 КАС України, відповідно до якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
Таким чином, сукупність вжитих судом першої інстанції заходів, спрямованих на доведення до відома ФОП ОСОБА_1 обставин прийняття справи № 640/1574/19 до провадження, а в подальшому залишення судом позову без руху, не дають обґрунтованих підстав вважати, що судом було в повній мірі виконано обов`язок щодо повідомлення позивача про постановлення означених процесуальних документів. За таких обставин колегія суддів не може не погодитися із висновком апеляційного суду про наявність підстав (з урахуванням конкретних обставин цієї справи) для скасування ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Довід скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених Верховним Судом у постановах від 23 листопада 2023 року у справі № 215/7312/20, від 25 червня 2025 року у справі № 215/1719/24, не знайшов свого підтвердження. Наведені у вказаних судових рішеннях висновки не суперечать застосованим апеляційним судом підходам, але сформовані за інших, відмінних від цієї справи, обставин. Так, у наведених ГУ ДПС справах Верховний Суд вказував на невиконання учасником справи покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема, щодо отримання поштової кореспонденції, що поєднане із неодноразовим вжиттям судами заходів із доведення до такого учасника справи обставин ухвалення ним відповідного процесуального рішення. Проте у справі, що розглядається, подібних обставин не встановлено.
Касаційна скарга не містить інших відомостей про обставини, які б свідчили б про порушення апеляційним судом норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.
Згідно із статтею 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Судді | М.М. Гімон Л.І. Бившева   В.П. Юрченко