ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 331/8109/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції
на рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 січня 2025 року (суддя О.О. Яцун) у справі № 331/8109/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №1042819 від 30.11.2023 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляду штрафу у розмірі 1700 грн. за порушення ч.4 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення – закрити, за відсутністю складу порушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівник поліції тримав пристрій для визначення швидкості транспортних засобів TruCam у руці, що суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейським було порушено порядок використання засобу вимірювання швидкості транспортних засобів, що робить його твердження про дійсну швидкість транспортного засобу позивача лише припущенням, адже неможливо визначити, із якою похибкою діє вказаний пристрій при триманні його у руці людини. 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 січня 2025 року адміністративний позов задоволено:
- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1042819 від 30 листопада 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., складену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Бризньовим Ігорем Дмитровичем, визнано протиправною та скасовано;
- справу про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 4 ст. 122 КУпАП, закрито на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Судом першої інстанції зазначено, що положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Суд з`ясував, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam у момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація даного правопорушення здійснювалася в зоні дії дорожнього знаку 5.76 ПДР України.
Суд вказав, що матеріли справи містять диск DVD-r з відеозаписом правопорушення, на якому чітко видно, що інспектор поліції тримав у руці прилад вимірювання швидкості транспортних засобів.
Суд вважав, що із матеріалів справи неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, оскільки відсутні належні докази вчинення правопорушення.
Суд врахував, що положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» чітко передбачають, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою цього Закону стаціонарно вмонтованим способом, законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку статті 40 зазначеного Закону.
Суд вказав, що суду не надано будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим факт вчинення ним правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.
За цих обставин, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 1042819 від 30 листопада 2023 року підлягає скасуванню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam створений конструктивно для утримання в руках особи під час вимірювання швидкості. Зауважує, що таким засобом зафіксовано правомірно рух автомобіля, яким керував позивач, зі швидкістю 123 км/год, що підтверджується поданими до матеріалів справи доказами. Зазначає, що з матеріалів справи вбачається місце, де розташований знак 3.29 та знак 5.76, який позначає можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів. Відтак, скаржник наполягає, що спірна постанова винесена правомірно, а підстав для її скасування немає.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1042819 від 30 листопада 2023 року, складеної інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Бризньовим Ігорем Дмитровичем, 30.11.2023 року о 12:59:43 на трасі АД М06 105 км 900 позивач, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 123 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год» на 53 км/год, чим порушив п. 12.9.б ПДР - перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбачені знаками 3.29, 3.31, 30.3. Порушення позивачем Правил дорожнього руху було виявлено відповідачем за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ТС000632.
Вважаючи, що постанова серії ЕНА № 1042819 від 30 листопада 2023 року підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч.4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Так, позивач наполягає, що в спірному випадку при вимірюванні швидкості руху транспортного засобу не дотримано положень ст. 40 Закону України “Про Національну поліцію”.
За змістом частини 1 наведеної статті Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
При цьому, інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч.2 ст.40 Закону).
Отже, даною нормою закону закріплений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зокрема, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Інших способів використання технічних засобів, ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», не передбачено.
З наявного в матеріалах справи відеозапису з приладу TruCam, що у розумінні положень статті 40 Закону України “Про Національну поліцію” є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, судом встановлено, що даний прилад не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, яким і здійснювалося вимірювання швидкості.
Такий спосіб застосування приладу TruCam, на переконання суду апеляційної інстанції, неможливо визнати таким, що відповідає положенням статті 40 Закону України “Про Національну поліцію”.
Так, за змістом цієї статті технічний засіб може бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Суд апеляційною інстанції вважає, що значення слів «монтований/розміщений», в контексті наведеної статті закону, слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху під час вимірювання швидкості. При цьому, обидва слова «монтований» та/або «розміщений» стосуються виключно технічного засобу, а не розміщення поліцейського з технічним засобом по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Отже, в спірному випадку відповідачем застосовано прилад TruCam в інший спосіб, ніж те визначено статтею 40 Закону України “Про Національну поліцію”.
Враховуючи матеріали справи та аргументацію сторін, суд апеляційної інстанції погоджується із наявністю у відповідача повноважень на контроль за швидкістю руху певного транспортного засобу, однак наголошує, що працівники поліції повинні використовувати технічні засоби фіксації швидкості руху виключно у спосіб, визначений законом. 
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані до матеріалів справи дані з приладу TruCam, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в спірній постанові. 
Інших доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідачем не надано.
Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що спірна постанова серії ЕНА № 1042819 від 30 листопада 2023 року підлягає скасуванню.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 29 січня 2025 року у справі № 331/8109/23 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає. 

Повний текст постанови складено 29.12.2025 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров